УХВАЛА
26 червня 2024 року                                                        
м. Київ
справа № 210/1489/14-ц
провадження № 61-6656ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптімум», Акціонерне товариство «Укрексімбанк», про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2014 року  ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути зі ОСОБА_1 борг у розмірі 1 428 700,00 грн за рахунок вартості спадкового майна, яка залишилось після ОСОБА_4 та одержано в натурі відповідачкою.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року позов задоволено.
Стягнено зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 1 428 700,00 грн за рахунок вартості спадкового майна, яке залишилось після ОСОБА_4 та одержано в натурі відповідачкою. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року, з урахуванням додаткової постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задоволено, скасовано рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року, ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову, здійснено розподіл судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 01 лютого 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року та додаткову постанову цього ж суду від 17 серпня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 серпня 2019 року змінено. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 24 січня 2011 року № 2411, укладеного між ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_4 , у сумі 843 737,00 грн. Здійснено розподіл судових витрат.
У травні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2024 року поновлено заявниці строк на касаційне оскарження судових рішень, касаційну скаргу залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків щодо подання уточненої касаційної скарги.
У червні 2024 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме уточнена касаційна скарга.
В уточненій касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, проте, оскільки Верховний Суд, залишаючи касаційну скаргу без руху вирішив клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку, відсутні підстави для повторного вирішення такого клопотання.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, відмовити в задоволенні позову.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження заявниця зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 331/5507/19, від 13 вересня 2023 року у справі № 369/7355/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також, підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, а саме: недосліджених зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 210/1489/14-ц за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптімум», Акціонерне товариство «Укрексімбанк», про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 24 липня 2024 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                     Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян