ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04 вересня 2024 року
м. Київ
справа № 405/285/24
провадження № 51-2095км24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                          ОСОБА_1 ,
суддів                                                                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання                         ОСОБА_4 ,
прокурора                                                               ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 26 березня 2024 року про повернення його апеляційної скарги на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 березня 2024 року.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 березня 2024 року, зокрема, обвинуваченому   ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 11 травня 2024 року включно.
На вказану ухвалу обвинувачений  ОСОБА_6  подав апеляційну скаргу.
Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 26 березня 2024 року апеляційну скаргу обвинуваченого   ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 березня 2024 року повернув.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі обвинувачений   ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Стверджує, що копію оскаржуваної ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 березня 2024 року він отримав лише 18 березня 2024 року. Зауважує, що оскільки на той час він перебував під вартою, то відповідно до приписів Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) саме з цього моменту для нього обчислюється строк апеляційного оскарження вказаного судового рішення. Отже апеляційний суд безпідставно повернув йому апеляційну скаргу.
Заперечень на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило
Позиції учасників судового провадження
Прокурор касаційну скаргу вважала обґрунтованою, просила скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Доступ до правосуддя є одним з основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України і ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК України).
Згідно зі ст. 370 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою - якщо скаргу подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
За приписами ч. 3 ст. 395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Однак суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 березня 2024 року, вищезазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався.
Так, з оскаржуваного судового рішення убачається, що судом апеляційної інстанції було повернуто обвинуваченому його апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України у зв`язку з тим, що апеляційну скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження та особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення цього строку.
Водночас наявною в матеріалах кримінального провадження розпискою з ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», де на момент постановлення судом оскаржуваної ухвали утримувався ОСОБА_6 , підтверджується, що останній отримав копію рішення місцевого суду 18 березня 2024 року. (а.с. 103)
При цьому, як було встановлено судом апеляційної інстанції і підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу 21 березня 2024 року. Отже останній дотримався строку, зазначеного в п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України, оскільки для нього як для особи, яка перебувала під вартою, строк апеляційного оскарження повинен був обчислюватися саме з 18 березня 2024 року, тобто з дня, коли він отримав оскаржуване судове рішення, а відповідно граничним строком на подання ним апеляційної скарги з урахуванням вихідних днів було 25 березня 2024 року.
Наведене залишилося поза увагою суду апеляційної інстанції, і його застосування приписів п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України при поверненні апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу місцевого суду в цьому провадженні не можна визнати обґрунтованим.
Така позиція узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка викладена в постанові від 01 квітня 2024 року в справі № 751/3856/21.
Варто зауважити, що посилання апеляційного суду на те, що разом з апеляційною скаргою обвинуваченим надано копію оскаржуваної ухвали місцевого суду, з якої вбачається, що вона була виготовлена секретарем ОСОБА_7 13 березня 2024 року є такожбезпідставним, оскільки вказане жодним чином не свідчить про те, що ОСОБА_6 в той же день отримав зазначену копію судового рішення.
Отже, допущене апеляційним судом порушення вказаних вище приписів статей 395, 399 КПК України в аспекті застосування ч. 1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки зазначене перешкодило суду постановити законне та обґрунтоване рішення.
Відповідно до положень, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, наявність істотного порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції.
Водночас об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у вказаній вище справі дійшла висновку, що суд касаційної інстанції, установивши, що ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги на рішення щодо обрання (продовження) запобіжного заходу постановлена з порушенням приписів п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу скасовує оскаржену ухвалу з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 436 вказаного Кодексу.
З огляду на викладене та враховуючи, що апеляційний суд допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду слід урахувати викладене та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями 376, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6  задовольнити.
Ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 26 березня 2024 року про повернення апеляційної скарги на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 березня 2024 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                       ОСОБА_3