ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7496/24 Справа № 185/7305/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року                                                                м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Максюти Ж.І.
суддів - Космачевської Т.В., Халаджи О.В.
за участю секретаря - Ніколиної А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Тимченко Ольга Миколаївна про визнання недійсним договору про поділ спадщини, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Тимченко Ольга Миколаївна про визнання недійсним договору про поділ спадщини, стягнення судових витрат.
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_3 , після чого відкрилася спадщина в складі 2/9 частки квартири АДРЕСА_1 та 1/3 частки автомобіля марки «Audi», пенсія в сумі 3 207 грн. 45 коп., цілої частки на житловий будинок по АДРЕСА_2 .
Спадкоємцями за законом I черги спадкування є вона та відповідач.
13 жовтня 2022 року між нею та відповідачкою в Першій Павлоградській державній нотаріальній конторі було укладено договір про поділ спадщини. Згідно з цим Договором у приватну власність відповідача перешли 2/9 частки квартири АДРЕСА_1 та 1/3 частка автомобіля марки «Audi», у приватну власність позивача недоодержана пенсія в сумі 3 207 грн. 45 коп.,таким чином вартість майна за оспорюваним правочином яке відійшло відповідачці, є суттєво більшим, аніж сума недоодержаної пенсії. Умови Договору їй ніхто не роз`яснив, його підписання у нотаріальній конторі відбувалось поспіхом та супроводжувалось постійними проханнями зробити це швидше з боку нотаріуса. Крім того, вона гіпертонік, під час стресу в неї постійно підвищується артеріальний тиск, після чого вона взагалі не в стані тверезо та адекватно оцінювати ситуацію, а тим більше підписувати такі відповідальні документи. Вказує на те, що проведеним поділом порушено її право на рівність часток у спадщині, оскільки будь-якої згоди на зміну розміру часток вона не давала, зміст договору не відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому оспорюваний правочин являється недійсним.
Просила ухвалити рішення, яким визнати договір про поділ спадщини від 13 жовтня 2022 року, укладений між нею та ОСОБА_2 посвідчений приватним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Тимченко О.М. недійсним, та судові витрати покласти на відповідача.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Тимченко Ольга Миколаївна про визнання недійсним договору про поділ спадщини— відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на те, що рішення суду не відповідає встановленим фактичним обставинам справи, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 13 жовтня 2022 року нею, без застосування до неї будь-якого примусу в Першій Павлоградській державній нотаріальній конторі було підписано Договір про поділ спадщини, вартість майна за цим договором, яке відійшло відповідачці є суттєво більшим, а ніж те, що відійшло їй у вигляді недоотриманої пенсії. Вважає, що факт законності договору не може залежати лише від волевиявлення сторони до його укладання. Таким чином вважає, що проведеним поділом було порушено її право на рівність часток у спадщині, оскільки згоди на зміну розміру часток вона не надавала, а зміст Договору не відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому цей правочин є недійсним.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у визнанні недійсним договору про поділ спадкового майна, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що зміст договору не відповідає вимогам ст.ст.1267, 1278 ЦК України і на основі аналізу норм цивільного законодавства відсутні підстави для задоволення позову. 
Після укладення спірного договору позивач подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, таким чином вчинила дії на реальне виконання умов договору про поділ спадкового майна. Свідоцтво про право на спадщину просила видати саме з урахуванням умов оспорюваного договору, а тому посилання позивача про укладення договору внаслідок хворобливого стану не підтверджуються належними та допустимими доказами., а незнання закону, небажання вникнути у текст підписаного документа, погіршення особистих відносин між сторонами не може бути підставою для визнання правочину недійсним.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки такий висновок відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи.
За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За змістом статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.
Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка була матір`ю позивачки ОСОБА_1 та бабусею відповідача — ОСОБА_2 .
Заява про прийняття спадщини позивачем подана 13.10.2021 року. Заява про прийняття спадщини відповідачем подана 30.10.2021 року.
Відповідно до спадкової справи №851/20 Договір про поділ спадщини укладено та посвідчено 30.10.2022 року. Згідно умов договору до складу спадкового майна, що підлягає поділу за цим договором, входить 2/9 часток квартири АДРЕСА_3 частка автомобіля марки AUDI, недоодержана пенсія.
У приватну власність ОСОБА_2 - переходить: 2/9 часток квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 - переходить недоодержана пенсія.
Житловий будинок АДРЕСА_2 розподілено в рівних частках кожній по 1/2 (одній другій) частині.
Згідно ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.
Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що сторони договору дійшли згоди щодо всіх істотних умов правочину, підписали його, виразили свою волю на його укладення, та виконували його, а тому підстав вважати його недійсним немає.
У оспорюваному договорі міститься посилання, як на ст. 1267, так і ст. 1278 ЦК України, що свідчить як про зміну розміру часток у спадщині (ст. 1267), так і виділ часток в натурі (ст. 1278). В цілому договір названий «про поділ спадкового майна» і це поняття охоплює обидві вищевказані юридично значимі дії.
Позивачем не доведено, що зміст договору не відповідає вимогам ст.ст. 1267, 1278 ЦК України і на основі аналізу норм цивільного законодавства в суду відсутні підстави робити такий висновок.
Після укладення спірного договору позивач ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, таким чином вчинила дії на реальне виконання умов договору про поділ спадкового майна. Свідоцтво про право на спадщину просила видати саме з урахуванням умов оспорюваного договору.
Згідно частини першої статті 81 ЦПК України, в редакції, чинній на момент ухвалення оскарженого рішення суду апеляційної інстанції, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, встановивши, що відсутні підстави для визнання недійсним оспорюваного договору про поділ спадкового майна, суд зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позову.
Проаналізувавши та оцінивши всі вищевикладені обставини у їх сукупності, колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими, апеляційний суд приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382,384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2024 року— залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: