ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                             
 
03 липня 2024 року                                   
 
м. Київ                                                               
 
справа № 611/434/20
 
провадження № 61-904св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць, Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),  
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Барвінківська міська рада Харківської області, Державна інспекція архітектури та містобудування України,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 , яка подана його представником - адвокатом Мальцевою Галиною Юріївною, на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року, додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області                             від 25 травня 2023 року ухвалених у складі судді Озерянської Ж. М. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року у складі колегії суддів: Халаджи О. В., Канурної О. Д., Космачевської Т. В.,

 
ВСТАНОВИВ: 
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовної заяви
 
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до                             ОСОБА_2 , треті особи: Барвінківська міська рада Харківської області, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, про зобов`язання вчинити певні дії.
 
Позовна заява мотивована тим, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зовнішня стіна її квартири примикає до приміщення будівельного магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», власником якого                         є відповідач. 
 
Посилалася на те, що відповідачем здійснено перебудову даху вказаного будівельного магазину, в результаті якої в її квартирі збирається волога, що завдала квартирі майнової шкоди.
 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд зобов`язати ОСОБА_2 припинити дії, що створюють загрозу її майну та відновити становище, яке існувало до порушення шляхом: приведення даху будівлі магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у попередній стан для забезпечення належного водовідведення та гідроізоляції; демонтажу добудови складського приміщення орієнтовним розміром 4.0 м * 13.0 м (частково з цегли та полегшених металевих конструкцій) та добудови складського приміщення розміром 6.0 м * 8.0 м (з полегшених металевих конструкцій по металевому каркасу) до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області                                 від 27 лютого 2023 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору  - Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області на належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державну інспекцію архітектури та містобудування України.
Залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 .
 
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
 
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області                               від 15 травня 2023 року позов задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_2 припинити дії, що створюють загрозу майну ОСОБА_1 , та відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом приведення даху будівлі магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у попередній стан для забезпечення належного водовідведення та гідроізоляції; демонтажу добудови складського приміщення орієнтовним розміром 4,0 м * 13,0 м (частково з цегли та полегшених металевих конструкцій) та добудови складського приміщення розміром 6,0 м * 8,0 м (з полегшених металевих конструкцій по металевому каркасу) до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Рішення районного суду мотивовано доведеністю позивачем обставини недотримання ОСОБА_2 Державних будівельних норм при зведенні складського приміщення орієнтовним розміром 4.0 м * 13.0 м та добудови складського приміщення розміром 6.0 м * 8.0 м, а саме порушенням пункту 7.7.3 та пункту 7.7.4 ДБН В2.6-220:2017, що призвело до порушення законних прав позивачки на безпечне користування своїм майном.
 
Додатковим рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Яструба О. П. задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 3 516 грн та вартість послуг технічного обстеження будівель у розмірі 4 050 грн, а всього - 7 566 грн. 
 
Додаткове рішення районного суду мотивовано тим, що під час розгляду справи судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу, витрати по проведенню експертизи покладено на позивачку, які відповідно до квитанції                           № 0.0.2335032899.1 від 11 листопада 2021 року було сплачено у розмірі 3 516 грн. Крім того, на підставі звернення ОСОБА_1 ТОВ «Антипюр 2007» було виконано звіт про проведення технічного обстеження об`єкта - «Житлового будинку                                    з прибудованим магазином зі складом і іншими прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 щодо дотримання вимог Державних будівельних норм, вартість за складання якого склала 4 050 грн та сплачена позивачкою відповідно до квитанції № 0.0.2081555331.1 від 09 квітня              2021 року.
 
Районний суд вважав, що оскільки позов задоволено, тому понесені позивачкою витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає вимогам ЦПК України.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_4 .
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня                2023 року та додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2023 року - без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення було повно досліджено надані учасниками справи докази та висновок експерта, що має важливе значення для правильного вирішення спору. При цьому відповідачем не спростовано, що ним побудовано дане приміщення без порушення норм ДБН.
 
Апеляційний суд відхилив доводи представника відповідача про відсутність доказів попереднього стану квартири позивачки, оскільки висновком експерта зазначено, що у зв`язку із порушенням будівельних норм можлива поява вологи та плісняви, тобто у даному випадку є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням будівельних норм та нанесенням шкоди квартирі позивачки.
 
Апеляційний суд відхилив доводи представника відповідача, що на даний час прибудова магазину знищена внаслідок бойових дій, так як з наданих до апеляційної скарги фото вбачається, що прибудова магазину вцілила, а тому відсутні підстави вважати, що не існує предмета спору.
 
Суд апеляційної інстанції вважав, що відсутні підстави для скасування додаткового рішення суду, оскільки цим рішенням було стягнуто на користь позивачки витрати за проведення експертизи, що передбачено вимогами ЦПК України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Мальцева Г. Ю.,  посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня                 2023 року, додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2023 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
У грудні 2023 року касаційна скарга надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу із суду першої інстанції.
 
У лютому 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2024 року справу призначено до розгляду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що факт неправомірних дій відповідача щодо здійснення самочинного будівництва не може свідчити про порушення прав позивача, а подальше введення в експлуатацію об`єкта будівництва свідчить про відсутність порушення прав інших осіб фактом самочинного будівництва.
 
Зазначає, що висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17 лютого            2021 року у справі № 598/1708/18, від 21 листопада 2018 року у справі                                 № 826/12372/17, від 04 березня 2020 року у справі № 822/1278/16, на які посилався суд апеляційної інстанції, не стосуються норм права, зокрема, норм статті 391 ЦК України, на якій ґрунтуються позовні вимоги.
 
Крім того, у матеріалах справи відсутні докази попереднього стану квартири позивача.
 
Вважає, що експертиза проведена з порушенням порядку її проведення, так як його не викликали для участі, належного огляду приміщення не проведено. Крім того,  висновки експерта є припущенням.
 
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень представник ОСОБА_2 - адвокат Мальцева Г. Ю. вказує неправильне застосування судами норм матеріального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Також представник ОСОБА_2 - адвокат Мальцева Г. Ю. зазначає про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази та встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу
 
У березні 2024 року ОСОБА_3 подав відзив на касаційну скаргу.
 
Відповідно до частин першої, четвертої статті 395 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу                            в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.
До відзиву додаються докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів направлення ОСОБА_3 копії відзиву на касаційну скаргу на адресу інших сторін, колегія суддів залишає відзив ОСОБА_3 на касаційну скаргу без розгляду.
 
У березні 2024 року Державна інспекція архітектури та містобудування України подала відзив на касаційну скаргу, у якому зазначила, що доводи касаційної скарги не містять обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, які відповідають положенням статей 263-265 ЦПК України.
 
У березні 2024 року Державна інспекція архітектури та містобудування України подала додаткові пояснення у справі.
Ураховуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені                                         у пунктах 41-43 постанови від 25 січня 2022 року у справі № 761/16124/15-ц (провадження № 14-184цс20), у пунктах 20-22 постанови від 14 грудня 2022 року                    у справі № 477/2330/18 (провадження № 14-31цс22), колегія суддів залишає без розгляду подані Державною інспекцією архітектури та містобудування України додаткові пояснення у справі, оскільки вони по суті є штучним поданням додаткового відзиву на касаційну скаргу поза межами визначеного процесуального строку.
 
Фактичні обставини, встановлені судами
 
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину належить 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 (том 1, а. с. 28). 
Право власності на зазначену квартиру зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (том 1, а. с. 29).
 
На підставі звернення ОСОБА_1 комісією у складі начальника відділу з питань благоустрою та розвитку інфраструктури житлово-комунального господарства ОСОБА_5 , начальника відділу з питань економічного розвитку, містобудування та архітектури, адміністративних послуг та цивільного захисту населення            ОСОБА_6 , т. в. о. директора БКП «Благоустрій» ОСОБА_8, помічника лікаря епідеміолога районного відділу ГУДПСС в Харківській області                    ОСОБА_9, дільничого офіцеру поліції Барвінківського відділу поліції Балаклійського відділу поліції Головного управління Національної поліції                                   в Харківській області ОСОБА_10, спеціаліста 1 категорії з юридичних питань та регуляторної політики відділу земельних відносин, соціальних питань та регуляторної політики ОСОБА_7 та провідного інспектора Барвінківського РСГУДСНС України в Харківській області ОСОБА_11 складено акт обстеження квартири АДРЕСА_1 щодо наявності водовідведення з покрівлі прибудови і магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» та розміщення дим вентиляційної труби даного магазину від 09 грудня 2019 року.
 
У акті обстеження від 09 грудня 2019 року встановлено, що 2-кімнатна квартира                 АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 та знаходиться на 2 поверсі будинку № 39 , зовнішня стіна якого примикає до прибудови допоміжних приміщень магазину. При зовнішньому огляді встановлено, що власниками магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» перебудований дах магазину та прибудови. М`яка покрівля була замінена односкатною з нахилом та безпосереднім примиканням до зовнішньої стіни житлового будинку без облаштування водовідведення. Стікання атмосферних опадів під будинок та накопичення вологи привело до появи в квартирі цвілі на речах та меблі, а шпалери відклеїлись від полу до половини даної зовнішньої стіни житлового будинку та сприяє руйнуванню стіни фундаменту. До прибудови допоміжних приміщень магазину також прибудована одноповерхова тимчасова споруда, яка використовується як складське приміщення та виготовлена з полегшених конструкцій. Зазначена споруда розмішена на земельній ділянці кадастровий номер 6320410100:00:004:0064, загальною площею 0,2363 га, паспорт прив`язки тимчасової споруди відсутній. Покриття магазину, прибудови та тимчасової споруди не обладнано внутрішнім чи зовнішнім водостоком, що не відповідає вимогам                   ДБН В2.6-220:2017 «Покриття будівель і споруд» (том 1, а. с. 6-7).
 
Відповідно до договору дарування від 12 жовтня 2004 року ОСОБА_2                      є власником 1/2 частки магазину, загальною площею 678,9 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а. с. 131-133).
 
Земельна ділянка, на якій знаходиться зазначений магазин, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6320410100:00:004:0064 належить ОСОБА_2 (том 1, а. с. 134).
 
Актом № 31-А від 31 січня 2020 року, складеним за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, встановлено, що будівля магазину за адресою: АДРЕСА_1 не відповідає представленому технічному паспорту, до будівлі добудовано складські приміщення орієнтовним розміром 4.0 м * 13.0 м (частково з цегли та полегшених металевих конструкцій) та складські приміщення розміром 6.0 м * 8.0 м (з полегшених металевих конструкцій по металевому каркасу) без дозвільного документу на право виконання будівельних робіт (том 1, а. с. 34-41).
 
Приписом № 31-Пр від 31 січня 2020 року, винесеним Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, визначено зупинити виконання будівельних робіт з реконструкції будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_1 та привести об`єкт у відповідність до вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил шляхом отримання відповідної дозвільної документації або повернення будівлі магазину в попередній стан відповідно до технічного паспорту від 26 листопада 2002 року (том 1, а. с. 10).
 
Відповідно до постанови Східного апеляційного господарського суду від 14 грудня 2020 року у справі №922/2087/20 визнано за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 право власності на нежитлову прибудову літ. «а2»                          площею 33,8 кв. м, нежитлову прибудову літ. «аЗ» площею 23,0 кв. м, нежитлову прибудову літ. «а5» площею 46,1 кв. м, нежитлову прибудову літ. «а6»                                 площею 17,4 кв. м до магазину під літ. «А-1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1                                                      (том 1, а. с. 155-163).
 
На підставі звернення ОСОБА_1 . Товариством з обмеженою відповідальністю «Антипюр2007» було виконано звіт про проведення технічного обстеження                   об`єкта - «Житлового будинку з прибудованим магазином зі складом і іншими прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 щодо дотримання вимог Державних будівельних норм від 12 квітня 2021 року                   (том 1, а. с. 185-200).
 
Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження встановлено, що житловий будинок з прибудованим магазином збудований у 1992 році, а прибудова складу у 2018 році. За результатами технічного обстеження встановлено, що покрівля магазину з прибудовами має ухил до житлового будинку, що спричиняє утворення в зимовий період так званого «снігового мішка» і призводить до замокання стіни житлового будинку.
 
Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 11 серпня                      2021 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України (том 1, а. с. 256-260).
 
Висновком експерта судової будівельно-технічної експертизи                                                                 № СЕ-19/121-21/20371-БТ від 25 серпня 2022 року встановлено, що: прибудова магазину (в тому числі покрівля), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зовнішня стіна якого примикає до зовнішньої стіни квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , не відповідає вимогам ДБН В.2.6-220:2017 «Покрівля будівель і споруд»; покрівля прибудови магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зовнішня стіна якого примикає до зовнішньої стіни квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , має нахил до зовнішньої стіни квартири № 33 та безпосереднє примикання до зовнішньої стіни квартири АДРЕСА_1 , нахил та безпосереднє примикання до зовнішньої стіни квартири № 33 може призводити до замокання стіни квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 ; замокання стіни квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , може являтись наслідком нахилу та безпосереднім примиканням до зовнішньої стіни даної квартири покрівлі прибудови магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (том 2, а. с. 21-27).
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до пунктів 3,4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга ОСОБА_2 ,яка подана його представником - адвокатом Мальцевою Г. Ю., задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
 
У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Предметом спору у цій справі є зобов`язання відповідача припинити дії, що створюють загрозу майну позивача, а саме: приведення даху будівлі магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у попередній стан для забезпечення належного водовідведення та гідроізоляції; демонтажу добудови складського приміщення та добудови складського приміщення до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» розташованого за вказаною адресою.
 
Встановивши, що замокання стіни квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , може бути наслідком нахилу та безпосереднім примиканням до зовнішньої стіни даної квартири покрівлі прибудови магазину, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для задоволення позову.
 
При цьому суди правильно врахували та посилалися на висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/121-21/20371-БТ від 25 серпня 2022 року, у якому зазначено: «1. Прибудова магазину(в тому числі покрівля), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зовнішня стіна якого примикає до зовнішньої стіни квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , не відповідає вимогам ДБН В.2.6-220:2017 «Покрівля будівель і споруд». Перелік відступів від вимог ДБН В.2.6-220:2017 «Покрівля будівель і споруд» наведено в Дослідницькій частині висновку.
2. Покрівля прибудови магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зовнішня стіна якого примикає до зовнішньої стіни квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , має нахил до зовнішньої стіни квартири № 33 та безпосереднє примикання до зовнішньої стіни квартири АДРЕСА_1 . Нахил та безпосереднє примикання до зовнішньої стіни квартири № 33 може призводити до замокання стіни квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .
3. Замокання стіни квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , може являтись наслідком нахилу та безпосереднім примиканням до зовнішньої стіни даної квартири покрівлі прибудови магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Це може призвести до появи вологи та плісняви в ній, та може сприяти руйнуванню стін будинку».
 
Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій правильно встановили обставини справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів та ухвалили судові рішення, які відновлять порушене право позивача.
 
Посилання ОСОБА_2 на те, що суди попередніх інстанцій не врахували, що факт неправомірних дій відповідача щодо здійснення самочинного будівництва не може свідчити про порушення прав позивача, спростовано під час розгляду справи, зокрема, висновком експерта судової будівельно-технічної експертизи                                      № СЕ-19/121-21/20371-БТ від 25 серпня 2022 року та іншими доказами, яким суди дали належну правову оцінку. Відповідач не просив про проведення іншої експертизи. При цьому подальше введення в експлуатацію об`єкта будівництва не свідчить про відсутність порушеного права позивача, наявність якого встановлено судами попередніх інстанцій.
 
Доводи заявника про те, що експертиза здійснена з порушенням порядку її проведення є безпідставними, оскільки обстеження приміщень за його відсутності не може свідчити про порушення порядку її проведення. Крім того, відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. 
 
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції, зокрема, не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, який відхилив доводи відповідача про відсутність доказів попереднього стану квартири, як підставу для скасування рішення районного суду, оскільки встановлено наявність  причинно-наслідкового зв`язку між порушенням будівельних норм та нанесенням шкоди квартирі позивачки.
 
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
 
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
 
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди попередніх інстанцій правильно визначили характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належної оцінки згідно зі статтями 76-78, 81, 89, 367, 368 ЦПК України, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судове рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.
 
Інші наведені у касаційній скарзі доводи є безпідставними та були предметом дослідження й оцінки судом апеляційної інстанції, який з дотриманням вимог статей 367, 368 ЦПК України перевірив їх та обґрунтовано спростував, а тому Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у оскаржуваній постанові, питання обґрунтованості висновків суду апеляційної інстанції, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах,                        а доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків апеляційного суду та за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів і встановлення обставин, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.
 
Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою,                      а тому підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.
 
Крім того, Верховним Судом не встановлено підстав для скасування додаткового рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області                                від 25 травня 2023 року. Оскільки таке відповідає положенням статей 263-265 ЦПК України.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, то судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом цієї справи в суді касаційної інстанції, покладаються на заявника.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником - адвокатом Мальцевою Галиною Юріївною, залишити без задоволення.
 
Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області                                 від 15 травня 2023 року, додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                            Д. Д. Луспеник

Судді:	І. Ю. Гулейков     Б. І. Гулько     Г. В. Коломієць     Р. А. Лідовець