ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 липня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/1011/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,      
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 ( суддя першої інстанції Пасічник Ю.П.) в адміністративній справі №340/1011/24 за позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  до  Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ФОП ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просить:
визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Кіровоградській області щодо відмови у реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи;
зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області підтвердити та включити ФОП ОСОБА_1 до реєстру платників єдиного податку другої групи спрощеної системи оподаткування.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.02.2024 року на запит адвоката Скрипника О.М. в інтересах ОСОБА_1 було отримало відповідь що, листом Головного управління ДПС у Кіровоградській області №2067/12/11-28-24-09 від 17.10.2023року ФОП ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації платником єдиного податку за результатами поданої заяви №111023276271 від 17.10.2023р, у зв`язку з невірним зазначенням ставки єдиного податку у заяві. Не погоджуючись з вказаною відмовою позивач вказує, що лист Головного управління ДПС у Кіровоградській області №2067/12/11-28-24-09 від  17.10.2023року щодо відмови у реєстрації платником єдиного податку, направлено без повідомлення про вручення, інших доказів про направлення листа у будь-якому вигляді у відповіді не надано чим грубо порушено норми п. 42.1. Податкового кодексу України яким передбачено що, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті. П. 42.2. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному   пунктом   42.4   цієї  статті,   надіслані   за  адресою   (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Вищевказані обставини, на переконання позивача, є підставою для зобов`язання відповідача здійснити реєстрацію позивача платником єдиного податку другої групи спрощеної системи оподаткування.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 у задоволені позову відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обґрунтовано позовну заяву.
Відповідно до  п.  3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд  якого  можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає  підстав  для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних  підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що   згідно Виписки з ЄДРПОУ позивач зареєстрована фізичною особою-підприємцем 17.10.2023 (а.с.8).
           17.10.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою №111023276271 про застосування спрощеної системи оподаткування, при цьому, згідно додатку до вказаної заяви, позивачем обрано 2 групу платника єдиного податку та зазначено ставку єдиного податку 5% (а.с.20,25,26).
          Листом від 17.10.2023 №2067/12/11-28-24-09, відносно якого позивач вказує, що не отримував його, було повідомлено про відмову у реєстрації платником єдиного податку 2 групи оскільки обрана ставка єдиного податку - 5%, замість - 20%, суперечить рішенню ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2021 №145, якою встановлено ставку єдиного податку для 2 групи платників єдиного податку – 20% (а.с.21).
          Не погодившись з відмовою відповідача у реєстрації платником єдиного податку 2 групи, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб  під  час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються   Податковим кодексом  України   (надалі за текстом  -   ПК  України).
Відповідно до пункту   291.2 статі 291 ПК  України   спрощена система оподаткування, обліку та звітності  -  особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених  пунктом   297.1  статті 297   цього   Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Пунктом   291.3 статі 291 ПК  України   визначено, що юридична особа чи фізична особа  -  підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Відповідно до п. 298.1 ст. 298 ПК України порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку першої - третьої груп здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.1 - 298.1.4 п. 298.1 ст. 298 ПК України. Для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу за місцем податкової адреси заяву про застосування спрощеної системи оподаткування (надалі за текстом - заява) (абзац перший п.п. 298.1.1 п. 298.1 ст. 298 ПК України).
17.10.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою №111023276271 про застосування спрощеної системи оподаткування, при цьому, згідно додатку до вказаної заяви, позивачем обрано 2 групу платника єдиного податку та зазначено ставку єдиного податку 5% (а.с.20,25,26).
          Листом від 17.10.2023 №2067/12/11-28-24-09, відносно якого позивач вказує, що не отримував його, було повідомлено про відмову у реєстрації платником єдиного податку 2 групи оскільки обрана ставка єдиного податку - 5%, замість - 20%, суперечить рішенню ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2021 №145, якою встановлено ставку єдиного податку для 2 групи платників єдиного податку – 20% (а.с.21).
Так, згідно рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2021 року № 145, до якої відноситься ФОП ОСОБА_1 за місцем обліку, прийнято ставку 20 % для другої групи спрощеної
системи оподаткування.
Проте, позивач звернулась до відповідача із заявою №111023276271 про застосування спрощеної системи оподаткування, при цьому, згідно додатку до вказаної заяви, позивачем обрано 2 групу платника єдиного податку та зазначено ставку єдиного податку 5%.
Згідно з підпунктами 1 та 3 п. 299.6 ст. 299 ПК України підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання, зокрема, фізичної особи-підприємця як платника єдиного податку є виключно: невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим ст. 291 ПК України; недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених п.п. 298.1.4 п. 298.1 ст. 298 ПК України.
Отже, реєстрація фізичної особи-підприємця як платника єдиного податку здійснюється на підставі поданої платником заяви за відповідною формою, із зазначенням відомостей про фізичну особу-підприємця, шляхом внесення таких відомостей до реєстру платників єдиного податку.
У разі подання платником заяви в якій не вірно зазначено групу або ставку єдиного податку, необхідну для занесення до реєстру платників єдиного податку, контролюючий орган не може здійснити реєстрацію такої фізичної особи - підприємця платником єдиного податку.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що 
відмова податкового органу у реєстрації платником єдиного податку 2 групи є правомірною, оскільки зміст заяви №111023276271 про застосування спрощеної системи оподаткування від 17.10.2023 не відповідає п. 293.2. ст. 293 ПК України та рішенню ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2021 №145, якою встановлено ставку єдиного податку для 2 групи платників єдиного податку – 20%, а позовні вимоги фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Крім того, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що в подальшому ФОП ОСОБА_1 вже 08.02.2024 року подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування № 9021021641, згідно якої платник податків виявив бажання перебувати вже не на другій групі платника єдиного податку, а бути платником єдиного податку третьої групи.
Розглянувши заяву платника податків, Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області переведено ФОП ОСОБА_1 на 3 групу єдиного податку зі ставкою 5 % спрощеної системи оподаткування з 01.04.2024 року.
Отже, на даний час у даній справі фактично відсутній предмет спору, оскільки  ФОП   ОСОБА_1 за її ж заявою від 08.02.2024 року переведено на 3 групу єдиного податку зі ставкою 5 % спрощеної системи оподаткування з 01.04.2024 року.
Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновків, що вони також не містять належних, переконливих доводів та аргументів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про відмову в задоволені позовних вимог. Адже суд першої інстанції правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку, відповідно до норм матеріального та процесуального права.
Згідно з  пунктом  першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.04.2024  в адміністративній справі №340/1011/24 залишити  без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 09 липня 2024 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 11 липня 2024 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова