УХВАЛА

09 вересня 2024 року 
м. Київ

справа №380/18365/23
адміністративне провадження № К/990/33345/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Білак М.В.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у справі № 380/18365/23 за позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання дії та бездіяльності протиправними,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України (далі - відповідач, ФУ ГШ ЗСУ), в якому просить:
- визнати протиправними дії щодо нездійснення нарахування та виплати компенсації втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів індексації грошового забезпечення з 05 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року - відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок № 159), із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 9далі - Порядок № 44);
- зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів індексації грошового забезпечення з 05 жовтня 2016 року по 23 липня 2023 року - відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44;
- визнати протиправною бездіяльність щодо нездійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням доплати за період із 05 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення, та усіх щомісячних додаткових грошових винагород;
- визнати протиправною бездіяльність щодо невидання нового грошового атестату та довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії (за 24 місяці військової служби перед звільненням) для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ) та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" (зі змінами, далі - Постанова № 393), із зазначенням індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати видати новий грошовий атестат та нову довідку про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення про розмір грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням з військової служби (з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 05 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року) для подання їх до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з метою скерування до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ДАЛІ - ГУ ПФУ) для здійснення перерахунку та виплати пенсії з 10 серпня 2018 року, направити їх до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою скерування до ГУ ПФУ для здійснення перерахунку та виплати пенсії з 10 серпня 2018 року;
- стягнути середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні - невиплату індексації грошового забезпечення за період із 10.08.2018 по день фактичної виплати заборгованості індексації грошового забезпечення по 23 липня 2023 року (з урахуванням базового місяця лютий 2008 року) із розрахунку 604,32 гривень в день, із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ФУ ГШ ЗСУ щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу компенсації втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів індексації грошового забезпечення з 05 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44. Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів індексації грошового забезпечення з 05 жовтня 2016 року по 23 липня 2023 року відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44. Визнано протиправною бездіяльність ФУ ГШ ЗСУ щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням доплати за період із 05 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення та усіх щомісячних додаткових грошових винагород. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невидання позивачу нового грошового атестату (за 24 місяці військової служби перед звільненням) для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону № 2262-ХІІ та абзацу восьмого пункту 7 Постанови № 393 (зі змінами) із зазначенням індексації грошового забезпечення. Зобов`язано ФУ ГШ ЗСУ видати ОСОБА_1 новий грошовий атестат (з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 05 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року) для подання його до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою скерування до ГУ ПФУ для здійснення перерахунку та виплати пенсії з 10 серпня 2018 року. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата індексації грошового забезпечення) за період із 10 серпня 2018 року по 10 лютого 2019 року. Зобов`язано ФУ ГШ ЗСУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата індексації грошового забезпечення) за період із 10 серпня 2018 року по 10 лютого 2019 року у розмірі 67738 грн 60 коп. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржили сторони.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року в задоволенні апеляційної скарги ФУ ГШ ЗСУ відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у справі № 380/18365/23 змінено, виклавши абзаци сьомий та восьмий резолютивної частини рішення у наступній редакції: "Визнати протиправною бездіяльність ФУ ГШ ЗСУ щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата індексації грошового забезпечення) за період із 10 серпня 2018 року по 23 липня 2023 року. Зобов`язано ФУ ГШ ЗСУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата індексації грошового забезпечення) за період із 10 серпня 2018 року по 23 липня 2023 року у розмірі 226792 грн. 58 коп.".
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ФУ ГШ ЗСУ подало через підсистему "Електронний суд" до Верховного Суду касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 28 серпня 2024 року.
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Змінюючи рішення суду першої інстанції та враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 06 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц, від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 щодо застосування принципу співмірності, а також постановах Верховного Суду від 30 листопада 2023 року у справі № 380/19103/22 та від 29 січня 2024 року у справі № 560/9586/22, від 28 червня 2023 року у справі № 560/11489/22, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, до і після набрання чинності нової редакції статті 117 КЗпП України, в сумі 226792,58 грн.
У поданій касаційній скарзі підставою для перегляду оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій скаржником визначено підпункт "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначає, що справа становить суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржника.
Суд касаційної інстанції зауважує, що поняття значний суспільний інтерес є оціночним, оскільки кожна справа становить значний суспільний інтерес та виняткове значення для кожного учасника справи. Втім, Верховний Суд виходить з того, що справа становитиме значний суспільний інтерес, якщо результат її перегляду прямо або опосередковано матимуть вплив на забезпечення реалізації системи гарантій права на справедливий суд, та, як наслідок, визначення змісту та обсягу прав, свобод чи законних інтересів невизначеного кола осіб. Допустимість відкриття касаційного провадження у справах незначної складності чи розглянутих у порядку спрощеного пповадження, з умов, що справа становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для скаржника, також зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Йдеться про реалізацію принципів верховенства права та правової визначеності, рівності перед законом і судом з метою гарантування розумної передбачуваності судового рішення.
Однак скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості або виняткового значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору, як не наведено і існування різної судової практики у подібних правовідносинах, яка б свідчила про необхідність формування єдиної правозастосовчої практики.
Ураховуючи наявність правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постановах від 06 червня 2019 року у справі № 761/9584/15, від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19, а також висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 30 листопада 2023 року у справі № 380/19103/22 та від 29 січня 2024 року у справі № 560/9586/22, від 28 червня 2023 року у справі № 560/11489/22 та усталеної правової позиції щодо застосування частини 117 КЗпП України у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у справі № 380/18365/23 за позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання дії та бездіяльності протиправними.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала у спосіб її надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Л.О. Єресько
М.В. Білак 
 В.М. Соколов 
Судді Верховного Суду