Справа № 686/32681/23
Провадження № 22-ц/801/1512/2024
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року	Справа № 686/32681/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді - доповідача: Міхасішина І.В.,
суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Вінниці цивільну справу № 686/32681/23 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за невиконання зобов`язання
за апеляційною скаргою представника позивача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 23 травня 2024 року, ухвалене у складі судді Шевчук Л. П.

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог
ПАТ АБ «Украгазбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за невиконання зобов`язання.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.01.2008 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір №292008/4і, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 16 940,59 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5% річних. 25.01.2008 ОСОБА_2 уклав договір поруки №292008/4і, за яким несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов`язань по кредитному договору в повному об`ємі, в тому числі неустойки, штрафу, пені. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за вказаним кредитним договором кредитор звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до відповідачів. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.11.2009 стягнуто з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 на користь банку заборгованість по кредиту та нараховані відсотки в сумі 16 998,15 дол. США, пені в сумі 3 640,45 грн. та судові витрати в сумі 790 грн.. Дане рішення суду на момент подачі позову не виконано повністю. Так, станом на 23.02.2022 відповідачі мають невиконані зобов`язання за кредитним договором, а тому банком відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 2 515,47 дол. США 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за рішенням суду за період з 12.03.2017 по 23.02.2022. 
З огляду на викладене, просить стягнути солідарно із відповідачів 3% річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2023 на загальну суму 2 515,47 дол. США, а також понесені судові витрати.
Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 23 травня 2024 позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за невиконання зобов`язання – задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» 3% річних в сумі 1090 (одна тисяча дев`яносто) доларів США 17 центів за період з 01.01.2020 по 23.02.2023 за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 292008/4І від 25.01.2008.
Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» 2684,00 грн. сплаченого судового збору, тобто, по 1342 грн. з кожного.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у межах трирічного строку позовної давності, а саме за останні три роки до пред`явлення позову до суду. З огляду на викладене, враховуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд здійснив розрахунок трьох відсотків річних за період з 01.01.2020 по 23.02.2022, згідно з яким сума нарахованих процентів складає 1090,17 доларів США.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі представник позивача ПАТАБ «Укргазбанк», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а саме:ч.8 ст.267 ЦК України та п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості 3 % річних та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» 3% річних в розмірі 2 515,47доларів США, а також судовий збір за подання апеляційної скарги.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 07.06.2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Міхасішин І.В. судді: Войтко Ю.Б., Стадник І.М..
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13 червня 2024 року, відкрито апеляційне провадження у справі, надано відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 липня 2024 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, неповно з`ясував обставини та не дослідив належним чином докази, які підтверджують заборгованості, яка підлягає стягненню. При цьому суд, задовольняючи позов частково, врахував, що Банк пред`явив вимоги про стягнення 3 % річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 та дійшов до висновку, що у межах трирічного строку позовної давності, вимоги повинні бути пред`явлені за період з 01.01.2020 по 23.02.2022 та застосував загальну позовну давність тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Разом з тим, відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Розділ доповнено пунктом 12 згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020 року. Таким чином, право на позов у Банку виникло 12.03.2017, останнім днем звернення до суду з позовом у межах строку позовної давності було 12.03.2020, враховуючи продовження строку позовної давності на строк дії карантину, Банк завив вимоги про стягнення 3 % річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у межах строку позовної давності.
Впродовж встановленого апеляційним судом строку відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, що передбачено частиною третьою статті 360 ЦПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом установлено, що 25.01.2008 між ВАТ АБ «Украгазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №292008/4І, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в сумі 16 940,59 доларів США строком з 25.01.2008 по 23.01.215 зі сплатою 12,5% річних (а.с. 7-9).
25.01.2008 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №292008/4І від 25.01.2008 між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №292008/4І (а.с. 10-11). 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.11.2009 у справі №2-7370/09 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №292008/4І від 25.01.2008 в сумі 16 998,15 доларів США та 3 640,44 грн., з яких: 1 923,44 дол. США – прострочена заборгованість по кредиту, 13 713,87 дол. США – поточна заборгованість по кредиту, 1 139,17 дол. США – прострочена заборгованість по процентах, 221,67 дол. США – поточна заборгованість по процентах, 2 361,95 грн. – пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 278,50 грн. – пеня за несвоєчасну сплату процентів. 
У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №292008/4І від 25.01.2008 звернуто стягнення на предмет застави – автомобіль марки «Iran-Khodro Samand», 2007 року випуску, кузов НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого Вінницьким МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області та зареєстрованого 22.01.2008. Рішення суду набуло законної сили 11.02.2010 (а.с. 5-6)
На даний час рішення суду не виконано, відповідачі ухиляються від виконання даного зобов`язання.
У виписці, виданої за період з 25.01.2008 по 16.11.2023, містяться відомості про порядок нарахування відсотків на прострочену заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором № 292008/4І від 25.01.2008 (а.с. 16-22).
Заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 становить 2 515,47 доларів США, а саме нараховано у період: з 12.03.2017 по 31.12.2019 – 1 425,30 доларів США; з 01.01.2020 по 31.12.2020 – 507,54 доларів США; з 01.01.2021 по 23.02.2022 – 582,63 доларів США, що відображено у розрахунку. (а.с. 15).
Враховуючи невиконання грошового зобов`язання відповідачем, розмір якого визначений рішенням суду, суд першої інстанції дійшов до висновку про часткову обґрунтованість заявлених вимог до відповідачів, в зв`язку з виникнення у них заборгованості перед позивачем за період з 12.03.2017 по 23.02.2022. За підрахунками позивача заборгованість за ставкою 3% річних становить 2515,47 доларів США.
Разом з тим, суд першої інстанції вважав за необхідне позовні вимоги задовольнити частково у межах трирічного строку позовної давності, а саме, за останні три роки до пред`явлення позову до суду. З огляду на викладене, враховуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, судом здійснено розрахунок трьох відсотків річних за період з 01.01.2020 року по 23.02.2022 року, згідно якого сума нарахованих процентів складає 1090,17 доларів США.
Позиція суду апеляційної інстанції
Апеляційна скарга на підставі частини другої статті 369 ЦПК України розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте зазначеним вимогам закону судове рішення у повній мірі не відповідає.
Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом положень частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.
Отже завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або не грошовим.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, положення цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Тобто нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції не є штрафними санкціями, а засобом захисту коштів кредитора від знецінення, оскільки передбачена законом, а не договором.
За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
З матеріалів справи встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.11.2009 у справі №2-7370/09 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №292008/4І від 25.01.2008 в сумі 16 998,15 доларів США та 3 640,44 грн., з яких: 1 923,44 дол. США – прострочена заборгованість по кредиту, 13 713,87 дол. США – поточна заборгованість по кредиту, 1 139,17 дол. США – прострочена заборгованість по процентах, 221,67 дол. США – поточна заборгованість по процентах, 2 361,95 грн. – пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 278,50 грн. – пеня за несвоєчасну сплату процентів. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №292008/4І від 25.01.2008 звернуто стягнення на предмет застави – автомобіль марки «Iran-Khodro Samand», 2007 року випуску, кузов НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого Вінницьким МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області та зареєстрованого 22.01.2008. Рішення суду набуло законної сили 11.02.2010.
На даний час рішення суду не виконано, відповідачі ухиляються від виконання даного зобов`язання.
З ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося, тому кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.
Таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням, до моменту його повного виконання і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі № 204/3530/17 (провадження № 61-10592св20), від 17.02.2021 року у справі № 303/7132/18 (провадження № 61-8487св20), які суд першої інстанції взяв до уваги.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачі дійсно допустив невиконання грошового зобов`язання, розмір якого визначений рішенням суду, разом з цим суд першої інстанції не вірно застосував строк позовної давності, та дійшов помилкового висновку про стягнення заборгованості за період з 01.01.2020 року по 23.02.2022 року.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову у межах трирічного строку позовної давності, а саме, за останні три роки до пред`явлення позову до суду, виходячи з наступного.
Предметом позовних вимог є стягнення з відповідачів  на користь позивача заборгованості за ставкою 3%річних в розмірі 2515,47 доларів США, за період з 12.03.2017 по 23.02.2022.
З позовною заявою ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду першої інстанції 02.12.2023.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.
Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392, враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500.
Тобто, з березня 2020 року строки позовної давності продовжені.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
У постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі 679/1136/21 зазначено, що: «У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».
Таким чином, право на позов у Банку виникло 12.03.2017, останнім днем звернення до суду з позовом у межах строку позовної давності було 12.03.2020, враховуючи продовження строку позовної давності на строк дії карантину, Банк завив вимоги про стягнення 3 % річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у межах строку позовної давності.
Судом першої інстанції встановлені вище обставини справи та вимоги чинного законодавства враховані не були, отже, місцевий суд дійшов до помилкового висновку про застосування строку позовної давності та стягнув заборгованість лише в межах трирічного строку.
З урахуванням викладеного вище підлягає до стягнення з відповідачів  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 3% річних в розмірі 2515,47 доларів США.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції і задовольняє позов, відповідно до вищенаведених правил належить провести розподіл судових витрат, а саме стягнути з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 2684,00 грн, та в суді апеляційної інстанції в розмірі 4026,00 грн, а всього 6710грн.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
постановив:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити.
Заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 23 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за невиконання зобов`язаннязадовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» 3% річних в сумі в розмірі 2515(дві тисячі п`ятсот п`ятнадцять ) доларів США 47 центів.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» 6710 грн. сплаченого судового збору, тобто, по 3355 грн. з кожного.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                І.В. Міхасішин

Судді:                                                                          Ю.Б. Войтко
                                                                               
І.М. Стадник