ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/15479/23	Головуючий у 1-й інстанції Кунець Н.Р. 	
Провадження № 22-ц/817/545/24 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
Головуючої - Храпак Н.М. 
Суддів -  Костів О. З., Хома М. В., 

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу № 607/15479/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2024 року, ухваленого суддею Кунець Н.Р., повний текст якого виготовлено 10 квітня 2024 року, у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:
       у серпні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА») звернулося у суд з позовом до відповідача  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
       В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 26.12.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5281147 про надання споживчого кредиту, за умовами якого сума кредиту (загальний розмір) складає 25 000 грн, строком на 30 днів, тобто до 25.01.2022, що вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. При цьому, пунктом 1.4 Договору передбачено, що строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 25 000 грн, шляхом зарахування коштів на платіжну картку Відповідача № НОМЕР_1 . Умовами договору сторонами погоджено, що стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору. 
       25.01.2022 відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль. Надалі відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював. 
       18.04.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА», було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, за яким останнім набуто право вимоги до відповідача в сумі 53 500,00 грн, з яких: 25 000,00 грн - сума кредиту; 28 500,00 грн - сума процентів за користування кредитом. Окрім цього, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, то на думку позивача зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
       Однак, з урахування заяви про зменшення позовних вимог в частині інфляційних втрат та трьох відсотків річних просив суд стягнути з ОСОБА_1  на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» суму заборгованості в розмірі 53 500 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2 147,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. 
       Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.04.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено.
       Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість за Договором № 5281147 про надання споживчого кредиту від 26.12.2021 у розмірі 53 500, 00 гривень.
       Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» судовий збір у розмірі 2147,20 гривень.
       Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» 4 000,00 гривень витрат на правничу допомогу.
       Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2024 року у справі №607/15479/23 та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що жодних кредитних правовідносин у позивача з ним немає, будь-яких договорів із ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» він не укладав та не підписував, а в матеріалах, доданих до позовної заяви відсутній меморіальний ордер, який підтверджує факт передачі позивачем йому кредитних коштів за Договором №5281147 від 26.12.2021. 
       Вказує, що виписка, яка долучена позивачем до позову не містить обов`язкових відомостей щодо первинних документів встановлених чинним законодавством, тому не може слугувати належним доказом по справі (зміст та обсяг операції, особистий підпис (електронний цифровий підпис) та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції, назва одержувача коштів, посади осіб, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», реквізити електронного платіжного засобу, які дозволені правилами безпеки платіжної системи; вид операції; код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі).         Також звертає увагу суду, що зміст виписки не дозволяє, по-перше, ідентифікувати рух по рахунку саме кредитних коштів, а не його власних коштів, по-друге, встановити вхідний і вихідний залишок коштів на рахунку, по - третє підтвердити факт наявності кредитного ліміту або його перерахування банком на його рахунок. 
       Щодо Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» на які посилається позивач, то відповідач вказує, що в матеріалах справи відсутні докази існування вказаних Правил на час виникнення спірних правовідносин в редакції, яка долучена до матеріалів справи, а до матеріалів справи долучено Правила у редакції від 19.01.2020, при цьому їх текст ним не підписаний та відсутні докази його ознайомлення з ними. Також зауважує, що в матеріалах справи відсутній наказ про затвердження вказаних Правил та витяг із книги обліку наказів про їх затвердження. 
       Крім того, у Договорі відсутній, графік, платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших його фінансових зобов`язань. Також, йому перед укладенням Договору не було повідомлено інформацію зазначену у ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Отже, в порушення п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» ТОВ «Авентус Україна» не надала Відповідачу, як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, як це зазначено у п. 9.10 Договору, чим було порушено вимоги чинного закону, а тому даний Договір є неукладеним. 
       Щодо підписання договору, то зазначає, що такий підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, проте виходячи із системного аналізу положень ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» Договір від його імені могла підписати будь-яка особа. Відповідач звертає увагу, що приєднаний до матеріалів справи Розрахунок заборгованості базується на власних припущення позивача та не підтверджений первинними документами у відповідності до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».         Окрім цього, йому не відомо, яка саме відсоткова ставка була застосована у розрахунку заборгованості, а у Договорі зазначено, його ціну, однак не зазначено, у якій формі, вона встановлена, чи входять до її складу сплата процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Отже, на думку відповідача відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Крім того, вказує, що він не був у встановленому законом порядку повідомлений про зміну відсоткової ставки, а така була змінена позивачем в односторонньому порядку. 
       Відзив на апеляційну скаргу відповідача до суду апеляційної інстанції не поступав.
       Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.                
       Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.
       Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
       Судом встановлено, що 26.12.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено кредитний договір № 5281147 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого Товариство надало відповідачу ОСОБА_1 кредит, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (далі - Договір) (а.с.).
       Даний Договір підписаний відповідачем ОСОБА_1 26.12.2021 об 11 год. 53 хв. за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором НОМЕР_5.
       Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 25 000 грн, строком на 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього договору.
       Згідно з п. 1.5.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору.
       За змістом п. 1.5.2 Договору, знижена процентна ставка 0,57 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4 Договору, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для Споживача лише як для учасника Програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором.
       У пунктах 2.1, 2.5 Договору сторони погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом.
       Згідно з пунктом 3.1 Договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
       Згідно з п. 4.2 Договору, сторони погодили порядок продовження строку кредиту за ініціативою Споживача.
       За змістом п. 4.2.2 Договору, пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем.
       Також, відповідно до пункту 4.3, 4.3.1 Договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пунктів 4.2.2- 4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
       Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених пунктом 4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому пунктом 4.2. договору (пункт 4.3.2 договору).
       Відповідно до Додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 5281147 від 26.12.2021 «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», підписаного відповідачем ОСОБА_1 26.12.2021 об 11 год. 53 хв. за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором НОМЕР_5, споживачу ОСОБА_1 доступна знижка на стандартну процентну ставку, відтак графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки визначені в Договорі: чиста сума кредиту: 25 000 грн; строк кредиту: 30 днів; проценти за користування кредитом 4 725 грн, реальна річна процентна ставка 582,51%, разом 29 275 грн. Якщо Споживачем не будуть виконанні умови Договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, що зазначені в Графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, у зв`язку з чим будуть мати наступні значення: проценти за користування кредитом складуть: 14 250 грн, реальна річна процентна ставка складе: 24079,41 %; загальна вартість кредиту складе: 39 250 грн.
       Крім того, в матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)), підписаний відповідачем ОСОБА_1 26.12.2021 об 11 год. 53 хв. за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором НОМЕР_5, зі змісту якого вбачається, що сума кредиту становить 25 000 грн; тип кредиту - кредит; строк кредитування 30 днів з можливістю пролонгації та авто пролонгації відповідно до умов договору.         Спосіб та строк надання кредиту: шляхом перерахування Кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки зазначеної споживачем не пізніше трьох календарних днів від дати підписання договору. Стандартна процентна ставка, відсотків річних становить 693,50 % річних (1,90% в день); знижена процентна ставка, відсотків річних 208,05% річних (0,57 % в день). Тип процентної ставки фіксована. Загальні витрати за кредитом: за стандартною процентною ставкою - 14 250 грн; за зниженою процентною ставкою - 4 275 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 39 250 грн; за зниженою ставкою за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 29 275 грн. Реальна річна процентна ставка: за стандартною ставкою, відсотків річних - 24079,41 %; за зниженою ставкою, відсотків річних - 582,51%.
       Підписавши 26.12.2021 цей кредитний договір, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання своєчасно повернути кредит та проценти за користування кредитом в порядку, передбаченому цим договором.
       Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» 26.12.2021 надало відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 25 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку НОМЕР_1 , що підтверджується інформацією ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (код ЄДРПОУ 35442539) № 2639 від 04.05.2023, № транзакції 1040748335.
       Згідно відповіді ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №3488 від 13.11.2023 на ухвалу суду, Товариством 26.12.2021 успішно здійснено переказ коштів за платіжною операцією № 1040748335 на картковий рахунок НОМЕР_1 з призначенням платежу «видача кредиту № 5281147 ОСОБА_1 » на суму 25000 грн. 
       Щодо приналежності платіжної карти до конкретної особи, то таку інформацію надає банк-емітент відповідної карти, який встановлює ділові відносини з володільцем карти.
       17.10.2014 ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (код ЄДРПОУ 35442539) отримало ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 19.
       Відповідно до Договору № 087/20-П про надання послуг з переказу платежів від 08.07.2020, укладеного між ФК - ТОВ «ФК «Контрактовий дім» та Клієнтом - ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», за цим Договором Клієнт доручає ФК за відповідну плату здійснювати Платежі з використанням Реєстру виплат на користь Отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send.
       Відповідно до відповідей АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-231106/16807 від 08.11.2023, №20.1.0.0.0/7-231130/32385 від 30.11.2023, картка № 4731219123278768 IBAN НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 . На картковий рахунок № НОМЕР_4 , 26.12.2021 були зараховані грошові коштів у сумі 25000 грн.         Оскільки платіж було здійснено зі стороннього банку немає можливості визначити відправника коштів.
       18.04.2023 між Фактором ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та Клієнтом ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф, за яким Фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов`язався відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
       Перехід від клієнта до фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованостей та є невід`ємною частиною договору (п.1.2 Договору Факторингу).
       З акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу від 18.04.2023 № 18.04/23-Ф та реєстру боржників (витяг) до Договору Факторингу від 18.04.2023 № 18.04/23-Ф, вбачається, що ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги, в тому числі до відповідача ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 5281147 на суму 53 500 грн, в тому числі 25 000 грн кредиту та 28 500 грн - відсотки.
       18.04.2023 позивачем ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» надсилався відповідачу ОСОБА_1 на електронну адресу зазначену останнім у Договорі № 5281147 від 26.12.2021 ІНФОРМАЦІЯ_1 лист, яким останнього повідомлено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 18.04.2023 відступило право грошової вимоги за його кредитним договором ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та про необхідність здійснення оплати на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за новими реквізитами.
       Таким чином, ОСОБА_2 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за кредитним договором №5281147 від 26.12.2021 у сумі 53 500 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 25000 грн; сума заборгованості за простроченими відсотками - 28500 грн.
       Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, ОСОБА_1 , взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому Кредитним договором № 5281147 від 26.12.2021 належним чином не виконав та кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 53 500 грн, яка складається із: суми неповернутого кредиту - 25 000 грн; суми нарахованих відсотків - 28 500 грн, а тому майнові права позивача підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 5281147 від 26.12.2021 у розмірі 53 500 грн.
       Колегія суддів вважає висновки суду такими, що відповідають вимогам закону та обставинам справи.
       За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
       Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
       Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
       Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
       За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
       Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
       Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
       Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
       У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
       Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі.
       Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
       Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
       Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
       При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
       Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
       Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
       Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
       За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
       Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
       Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
       Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
       В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
       Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
       Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , уклавши договір №5281147 від 26.12.2021 в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором НОМЕР_5, погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, відтак укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, а тому на думку колегії суддів, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
       Щодо факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів.
       Кредитний договір №5281147 від 26.12.2021 містить електронний підпис ОСОБА_1 із одноразовим ідентифікатором НОМЕР_5, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. 
       Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
       Оскільки кредитний договір укладений шляхом накладення електронного підпису відповідача, який ідентифікує його особу, тому договір вважається укладеним.
       Матеріали справи не містять і заявник не надав суду доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Вищезазначений договір недійсним не визнавався.
       Отже, на підтвердження укладання Договору № 5281147 про надання споживчого кредиту з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора M404913, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог ч.6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір.
       Колегія суддів відхиляє посилання заявника ОСОБА_1 про відсутність належних доказів надання йому коштів за кредитним договором №5281147 від 26.12.2021.
       На підтвердження указаних обставин ТОВ «Фінансова компанія ««ФІНТРАСТ УКРАЇНА»» надало інформаційну довідку із номером транзакції1040748335 про те, що 26.12.2021, за допомогою платіжної системи EASYPAY було проведено успішну транзакцію по зарахуванні коштів на суму 25 000,00 грн за договором. 
       Вказане підтверджується, також, відповідями АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-231106/16807 від 08.11.2023, №20.1.0.0.0/7-231130/32385 від 30.11.2023, з яких встановлено, що 26.12.2021 на картковий рахунок № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 та який був зазначений останнім у Кредитному договорі № 5281147 від 26.12.2021 було перераховано кошти у розмірі 25 000 грн.
       Що стосується доводів апеляційної скарги щодо зміни позивачем процентної ставки в односторонньому порядку, нарахування процентів поза межами строку договору, то слід зазначити наступне.
       Так, у Кредитному договорі № 5281147 від 26.12.2021, сторони погодили, що стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору (п. 1.5.1 Договору).
       Водночас, за змістом п. 1.5.2 Договору, знижена процентна ставка 0,57 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4 Договору, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.
       Відтак, враховуючи, що відповідачем ОСОБА_1 не виконано умов Кредитного договору № 5281147 від 26.12.2021 необхідних для застосування зниженої процентної ставки, зокрема у межах строку, визначеного в п. 1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, не здійснено повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за власною ініціативою не продовжено строк кредиту на новий строк, то підлягає застосуванню процентна ставка у розмірі 1,90 %, що враховуючи розмір отриманого кредиту становить 475 грн (25 000 *1,90 % = 475 грн) за один день користування кредитом.
       Отже, підписуючи Кредитний договір № 5281147 від 26.12.2021, відповідач ОСОБА_1 погодився із тим, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для Споживача лише як для учасника Програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором (п. 1.5.2 Договору).
       Крім того, відповідно до пунктів 4.3, 4.3.1, 4.3.2 Договору,  ОСОБА_1 надав свою згоду на автопролонгацію на наступних умовах, зокрема, у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пунктів 4.2.2- 4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
       За умовами пункту 1.4 Договору, строк кредиту становить 30 днів, тобто до 25.01.2022.
       Разом з тим, оскільки у відповідача ОСОБА_1 станом на 25.01.2022 була наявна заборгованість за кредитом, у відповідності до п. 4.3.1 відбулась автопролонгація, а відтак позивач має право на стягнення з нього процентів в тому числі і за період автопролонгації.
       Як вбачається із розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за укладеним Кредитним договором № 5281147 від 26.12.2021, відсотки нараховувались у період з 26.12.2021 по 24.02.2022, тобто за 60 днів (30 днів строк кредиту перебачений п. 1.4 Договору + 30 днів строк кредиту після автопролонгації).
       Таким чином, розмір нарахованих процентів за Кредитним договором № 5281147 від 26.12.2021становить 28 500 грн (475 грн * 60 днів = 28 500 грн), що повністю узгоджується із розрахунком заборгованості долученим позивачем до матеріалів справи. Тобто, сторони 26 грудня 2021 року обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами (погодили їх розмір) та відповідальність за порушення умов договору.
       А, тому посилання заявника на те, що заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки з наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих та непогашених відсотків відповідачем. 
       Також, слід зауважити, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.12.2023 за клопотанням відповідача ОСОБА_1 була призначена у даній цивільній справі судово-економічна експертиза, проведення якої доручено експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Проте, 06.03.2024 Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, повернуто матеріали справи до суду без виконання судової економічної експертизи, у зв`язку із відсутністю оплати за проведення експертизи (т.2 а.с.94-96).
       А, тому, вказаний розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий узгоджується з умовами кредитного договору та не спростований відповідачем.
       Також не заслуговують на увагу твердження заявника в апеляційні скарзі з приводу того, що у Договорі відсутній, графік, платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших його фінансових зобов`язань, оскільки вказана інформація міститься у Додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 5281147 від 26.12.2021, зокрема у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який підписаний відповідачем ОСОБА_1 26.12.2021 об 11 год. 53 хв. за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором НОМЕР_5.
       Твердження заявника про те, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем коштів в розмірі 25 000,00 грн.
       Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним у відзиві на позов, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.
       У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Отже, колегія суддів вважає, що норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.
       Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
       Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
       Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2024 року - без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
       Керуючись статтями 367, 368, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2024 року - залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча                                                                Н. М. Храпак

Судді:                                                                О. З. Костів                                
                                                                       М. В. Хома