ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2024 року
м. Харків
справа № 621/4520/23
провадження № 22-ц/818/2237/24
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів колегії – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 04 березня 2024 року у складі судді Бібіка О.В.,
УСТАНОВИВ:
У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягення на її утримання з ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій формі у сумі 4000,00 грн щомісячно, з дня звернення до суду і до досягнення 23-х років за умови продовження навчання.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що навчається на денній формі навчання на комерційній основі в Київському міжнародному університеті. На даний час знаходиться на матеріальному забезпеченні своєї матері, оскільки батько не допомагає.
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 04 березня 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп щомісячно, починаючи з 27.11.2023 року і до припинення навчання, але не більше як досягнення дочкою двадцяти трьох років.
В іншій частині - відмовлено.
Рішення в частині стягування аліментів звернено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати з посиланням на неповне з`ясування обставин справи та відмовити у задоволенні позовних вимог.
Скарга містить посилання на те, що судом першої інстанції не взято до уваги того, що він має на утриманні ще одну дитину, на яку сплачує аліменти в розмірі частини від заробітку на підставі судового наказу та на теперішній час не працевлаштований,що позбавляє його можливості фінансової допомоги доньки, як продовжує навчання.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК Україниапеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За правилами до ч. 13статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи частково позовні вимоги судом першої інстанції враховано ті обставини, що ОСОБА_2 досягла 18 років, на даний час є студенткою денної форми навчання, а відповідач знаходиться у працездатному віці, має можливість утримувати матеріально свою доньку, що продовжує навчання і потребує матеріальної підтримки, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, який має неповнолітню дитину, на утримання якої сплачує аліменти, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліменти на утримання дитини, яка навчається, у розмірі 3000,00 грн.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, проте вважає за можливе зменшити суму стягнутих судом першої інстанції аліментів виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлено, що що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_2 , батьками якої є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (а.с. 8).
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 9).
Згідно довідки ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_5 працює менеджером (управителем) в роздрібінй торгівлі продовольчими товарами у ФО-П ОСОБА_4 за трудовим договором № 5 від 01.12.2022, її заробітна плата складає 6700,00 грн (а.с. 13).
З довідки про доходи вбачається, що за період з травня 2023 р. по жовтень 2023 р. дохід ОСОБА_5 становить 40200,00 грн (а.с. 14).
Даними довідки № 005 від 16.11.2023 підтверджується, що ОСОБА_2 є студенткою 1 курсу спеціальності 026 Сценічне мистецтво/Навчально - наукового інституту Театрального та музичного мистецтва/ денної форми навчання. Навчання здійснюється на контрактній основі. Стипендія не нараховується. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027 (а.с. 16).
Згідно даних договору про надання платних освітніх послуг від 01.09.2023 р. вбачається, що вартість освітніх послуг за освітньою програмою за один навчальний рік становить 33900,00 грн (а.с. 17-19).
З наданих відповідачем доказів вбачається, що відповідач має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 48).
17.05.2021 Зміївським районним судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 49)
Відповідно до даних витягу №2 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 50).
Згідно довідки Харківського обласного центру зайнятості Михайлов О.П. перебуває на обліку по безробіттю з 25 березня 2024 року (а.с. 77).
На облік ОСОБА_1 став після ухвалення суду першої інстанції.
Згідно клопотання поданого ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , останній визнає позовні вимоги частково та посилаючись також на скрутне матеріальне становище згоден сплачувати 2500 грн (а.с. 62).
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.
Частина 1 ст. 199 СК України передбачає, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).
При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.
Заявивши вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дочку в розмірі 4000,00 грн щомісячно, позивачка в обґрунтування вказаних вимог посилалась на те, що їй потрібні кошти на її утримання, яких відповідач не надає, а мати не має можливості забезпечувати її повністю, а також на те, що батько зобов`язаний сплачувати аліменти, є молодою, здоровою, працездатною особою.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів звертає увагу, що посилання ОСОБА_1 на скрутне матеріальне становище та встановлення обов`язку по сплаті аліментів на користь іншої дитини не є безумовною підставою для звільнення від обов`язку по сплаті аліментів на дитину, що продовжує навчання, оскільки посилаючись саме на ці обставини в суді першої інстанції його представник частково визнав позов та не заперечував сплачувати на користь повнолітньої доньки 2500 грн. 
Надані відповідачем докази перебування на обліку в якості безробітної особи не можуть бути прийняті судом, оскільки зазначеного статусу відповідач набув після розгляду справи по суті. 
Враховуючи викладене, судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством, проте судова колегія з урахуванням скрутного матеріального становища на яке посилається відповідач та наявність часткового визнання ним позовних вимог у сумі 2500 грн, вбачає підстави для  зміни рішення суду та  зменшення суми стягнутих аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання до 2500,00 грн. 
З огляду на зазначене апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині визначеного судом розміру аліментів.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.
За правилами ст. 376 ЦПК України підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Керуючись ст.ст.1,2,12,13,367,368, 374, 376,381-384,389 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 04 березня 2024 року – змінити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп, щомісячно, починаючи з 27.11.2023 року і до припинення навчання, але не більше як досягнення дочкою двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 670 ( шістсот сімдесят) грн 62 коп. сплачених в суді першої інстанції.
Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 603 ( шістсот три) грн 56 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повне текст постанови складено 15 серпня 2024 року.

Головуючий -                                                                 О.Ю.Тичкова
Судді -                                                                        О.М. Маміна
                                                                               Н.П.Пилипчук