ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4634/23  Номер провадження 33/814/824/24	Головуючий у 1-й інстанції Олейнікова Г.М.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,
при секретарі Філоненко О.В.
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Мохнюка Д.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мохнюка Дмитра Михайловича подану в інтересах ОСОБА_1 
на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 травня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ПП «Трансоіл Груп»,-
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 травня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ПП «Трансоіл Груп», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності. 
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 29 червня 2023 року о 19.00 год. в м. Кременчуці, поблизу проїзду Галузевого, буд. 82 на автостоянці Торгівельного дому, керуючи транспортним засобом «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом ППЦ, д.н.з. НОМЕР_2 під час руху заднім ходом не переконався в безпеці та здійснив наїзд на транспортний засіб «Daf» д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом «Індокс» д.н.з. НОМЕР_4 , що стояв, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись із постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 травня 2024 року, ОСОБА_1 через свого захисника – адвоката Мохнюка Д.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Мохнюк Д.М. в судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підтримали з мотивів, викладених в ній, просили її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.
Мотиви суду 
Відповідно до з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст.ст.9, 247 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.124 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення ДТП) адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна
Об`єктом правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна .
Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.
Згідно з п.1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до вимог п.2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях ОСОБА_1 вини як ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
З матеріалів справи вбачається, що водій транспортного засобу «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом ППЦ, д.н.з. НОМЕР_2 » – ОСОБА_1 під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб тим самим порушуючи вимоги п.10.9 ПДР України,  здійснив зіткнення з автомобілем «Daf» д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричіпом «Індокс» д.н.з. НОМЕР_4 , що стояв, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дана обставина підтверджується схемою місця ДТП, з якої вбачається, що на момент зіткнення водій транспортного засобу «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом ППЦ, д.нз. НОМЕР_2 » - ОСОБА_1 рухався заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, створив небезпеку для автомобіля ««Daf» д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом «Індокс» д.н.з. НОМЕР_4 », який стояв позаду нього та здійснив з ним зіткнення.
Натомість, доводи ОСОБА_1 , що він не міг скоїти дорожньо-транспортної пригоди, оскільки на його транспортному засобі відсутні будь-які пошкодження, не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки з відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 на початку розмови з поліцейськими зазначив «здаю назад…чуть-чуть ципанув того» (пряма мова), тобто ОСОБА_1 визнав факт того, що під час руху заднім ходом здійснив наїзд на інший транспортний засіб.
З схеми дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що на момент зіткнення водій транспортного засобу MAN» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом ППЦ д.н.з. НОМЕР_2 рухався заднім ходом та здійснив наїзд на «Daf» д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом «Індокс» д.н.з. НОМЕР_4 , який стояв позаду нього, про що свідчать пошкодження останнього, а саме було пошкоджено правий пенал зливного рукава, правий ліхтар поворотного вогню та задній бампер на напівпричепі «Індокс» д.н.з. НОМЕР_4 . 
Дана обставина підтверджується також письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 .
Належне обґрунтування наявності у діях ОСОБА_1 вини в достатній мірі підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 434014 від 29 червня 2023 року (а.с.1); схемою місця ДТП (а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.3); рапортом працівника поліції (а.с.4); відеозаписами (а.с.5).
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 вини щодо вчинення дорожньо-транспортної пригоди та відповідно події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.
Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильною кваліфікацію його дій за ст.124 КУпАП, та закриття провадження, оскільки на час розгляду справи в суді сплили строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У свою чергу, стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.
Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право  залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
П О С Т А Н О В И В:
Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ід 17 травня 2024 року щодо визнання ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124  Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриття провадження в зв`язку із закінченням строків накладання адміністративного стягнення, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду                            О.О. Панченко