П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/13966/24	

 	Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.                                  Дата і місце ухвалення: 31.07.2024р., м. Одеса    	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області, відділу соціального захисту населення Болградської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
          
В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Болградської міської ради Одеської області, в якому просив суд:
-          визнати протиправним та скасувати акт встановлення факту здійснення догляду за іншою особою, яка потребує постійного догляду, №33 від 26.04.2024р. за підписами: начальника відділу соціального захисту населення Белградської міської ради - А.А. Жолтової, фахівця із соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Болградської міської ради М.І. Миргородської, фахівця із соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Болградської міської ради ОСОБА_2 та представника ТКГ «Болград» Служби безпеки України (за згодою) Козакова С.М. про не встановлення факту здійснення догляду ОСОБА_3 (батьком позивача) за ОСОБА_1 ;
-          зобов`язати Болградську міську раду Одеської області в особі відділу соціального захисту населення Болградської міської ради Одеської області скласти та видати акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі, з обов`язковим зазначенням встановлення факту здійснення догляду батьком ОСОБА_3 за позивачем ОСОБА_1 , не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після набрання даним рішенням суду законної сили;
-          зобов`язати Болградську міську раду Одеської області в особі відділу соціального захисту населення Болградської міської ради Одеської області надати звіт про виконання рішення суду по даній справі у строки, встановлені судом, в порядку ст.382 КАС України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є інвалідом з дитинства ІІ групи, якому показана праця без фізичних навантажень, тривалого перебування на ногах та без відряджень. При зверненні ОСОБА_1 до Болградської міської ради із заявою про встановлення факту здійснення догляду за ним його батьком ОСОБА_3 спірним актом №33 від 26.04.2024р. йому було відмовлено в задоволенні відповідної заяви з посиланням на те, що позивач офіційно працює та не має довідки ЛКК, що підтверджує потребу в постійному сторонньому догляді. Такий акт Комісії позивач вважає незаконним та зазначає, що окрім батька у будь-яких інших осіб відсутня можливість стороннього догляду за ним та надання усіх життєво важливих послуг. Факт працевлаштування ОСОБА_1 не свідчить про відсутність у нього потреби у догляді, оскільки він працює на посаді помічника судді Болградського районного суду Одеської області, що не передбачає фізичних навантажень. Позивач зазначав, що фактично обстеження, як такого, не відбулося, поспілкувавшись біля входу в будинок Комісія поїхала. Також, за твердженнями позивача, у складі Комісії з невідомих причин брав участь працівник СБУ ОСОБА_4 , враховуючи ненадання ОСОБА_1 письмової або будь-якої іншої згоди на залучення вказаної особи. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2024р. залучено до участі у розгляді справи співвідповідача відділ соціального захисту населення Болградської міської ради Одеської області.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2024р. в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення від 31.07.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення – про задоволення його позову.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції необґрунтовано здійснив посилання на абзац 8 пункту 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995р. №57, враховуючи, що свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував посиланням на абзац 4 пункту 2-1 вказаних Правил. Різницею між вказаними нормами є те, що в абзаці 4 в переліку необхідних документів немає висновку ЛКК, на відміну від переліку необхідних документів, зазначених в абзаці 8. 
Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки твердженням позивача на те, що Комісією жодного разу не було проведено обстеження житлово-побутових умов, на підставі яких мало б бути встановлено наявність чи відсутність підстав для складання акту встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду. Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати наданий ним відеозапис з камери відеоспостереження, встановленої біля домоволодіння АДРЕСА_1 , яким підтверджено, що 26.04.2024р. під час виїзду Комісією за адресою місця проживання ОСОБА_1 не було проведено жодного огляду, на підставі якого мав бути складений акт №33 від 26.04.2024р. Фактично Комісія перебувала біля будинку позивача з 11:00 год. до 11:12 год. 26.04.2024р. 
Відділ соціального захисту населення Болградської міської ради Одеської області подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що юридичний факт виїзду Комісії для встановлення здійснення догляду підтверджується відповідним актом. Відеозаписом, долученим ОСОБА_1 до апеляційної скарги, підтверджено роботу Комісії щодо виїзду за місцем проживання позивача та складення акту. Відповідач просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю з дитинства II групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №811112 від 24.10.2026р.
В графі «висновок про умови та характер праці» вказаної довідки МСЕК зазначено: «показана праця без фізичних навантажень, тривалого перебування на ногах, без відряджень».
08.04.2024р. ОСОБА_1 вперше було подано до виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області заяву про складання та видачу акту встановлення факту здійснення догляду. З посиланням на абз.4 п.2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995р. №57, позивач просив скласти та видати акт встановлення факту здійснення догляду його батьком, ОСОБА_3 , за ним, ОСОБА_1 , в довільній формі.
До вказаної заяви було додано наступні документи: копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 ; оригінал витягу з реєстру територіальної громади №2024/003480556 від 08.04.2024р.; копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ; копію паспорту ОСОБА_1 ; копію паспорту ОСОБА_3 ; копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №811112; копію довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №543 від 08.04.2024р.
11.04.2024р. комісією з встановлення факту здійснення догляду Болградської міської ради у складі: начальника відділу соціального захисту населення Болградської міської ради  А.А. Жолтової, фахівця із соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Болградської міської ради М.І. Миргородської та фахівця із соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Болградської міської ради ОСОБА_2 , складено акт встановлення факту здійснення догляду за іншою особою, яка потребує постійного догляду №24, яким ОСОБА_1 відмовлено у встановленні факту здійснення догляду.
У вказаному акті зазначено про неможливість підтвердження факту здійснення догляду ОСОБА_3 за сином ОСОБА_1 , так як він може здійснювати догляд за собою самостійно. Також, вказано, що разом з ними мешкає мати, яка в змозі допомогти синові у разі виникнення складних обставин.
16.04.2024р. ОСОБА_1 повторно звернувся до виконавчого комітету Болградської міської ради із заявою про складання та видачу акту встановлення факту здійснення догляду в довільній формі, з обов`язковим зазначенням встановлення факту здійснення догляду його батьком, ОСОБА_3 , за ним, ОСОБА_1 .
У вказаній заяві позивач зазначив, що його брат ОСОБА_5 перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Молдова 02.02.2021р. та з того часу додому не повертався. Мати, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснює догляд за його дідом ОСОБА_7 , який після перенесеного 28.06.2023р.  інфаркту та інсульту проживає в с.Калчева Болградського району Одеської області та потребує постійного догляду, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №108 від 12.04.2024р. Тобто, фізично ОСОБА_6 перебуває за місцем проживання свого батька, що унеможливлює її догляд за ОСОБА_1 , який проживає в м.Болград Одеської області. Єдиною особою, яка фактично проживає із заявником, є його батько ОСОБА_3 . 
До вказаної заяви позивачем додано документи, які ним надавалися разом із заявою від 08.04.2024р. Додатково надано: копію паспорту для виїзду за кордон ОСОБА_5 з відміткою про перетин кордону; копію акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №108 від 12.04.2024р.
Актом встановлення факту здійснення догляду за іншою особою, яка потребує постійного догляду, №33 від 26.04.2024р. за підписами: начальника відділу соціального захисту населення Болградської міської ради А.А. Жолтової, фахівця із соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Болградської міської ради М.І. Миргородської, фахівця із соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Болградської міської ради ОСОБА_2 та представника ТКГ «Болград» Служби безпеки України (за згодою) ОСОБА_4 , ОСОБА_1 вдруге відмовлено у встановленні догляду.
Підставою для відмови зазначено неможливість підтвердження факту здійснення догляду батька за сином ОСОБА_1 , інвалідом з дитинства ІІ групи, у зв`язку з тим, що останній офіційно працює та не має довідки ЛКК, що підтверджує потребу у постійному сторонньому догляді.
Вважаючи вказану відмову протиправною ОСОБА_1 звернувся  з даним позовом до суду. 
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, зазначив, що саме відповідач, за результатами обстеження житлово-побутових умов, встановлює наявність чи  відсутність підстав для складання акту встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду,  що є дискреційними повноваженнями Комісії, в той час як адміністративний суд, відповідно до положень  Кодексу адміністративного судочинства України, не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесено до компетенції цього органу.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність підстав для їх задоволення. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994р. №3857-XII перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 вказаного Закону.
Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України №3857-XII та інших законів України.
На виконання статті 3 Закону №3857-XII Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995р. №57 затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами України, які визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону.
Відповідно до абзаців п`ятого та дев`ятого пункту 2-1 Правил №57 у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право: 
особи, які здійснюють постійний догляд за особами з інвалідністю I чи II групи і супроводжують таких осіб для виїзду за межі України, за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або документів, що підтверджують інвалідність, та акта встановлення факту здійснення догляду. Акт встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю I чи II групи складається на підставі звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. У випадку, якщо особа з інвалідністю I чи II групи є взятою на облік внутрішньо переміщеною особою, звернення із заявою про здійснення догляду подається за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. На підставі такого звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням.
особи, які потребують постійного догляду, - у супроводі одного із членів сім`ї першого ступеня споріднення (у значенні, наведеному у підпункті 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України) за наявності документів, що підтверджують родинні зв`язки, та висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді або у супроводі особи, яка здійснює постійний догляд за зазначеними особами, за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді та акта встановлення факту здійснення догляду. Акт встановлення факту здійснення догляду за іншою особою, яка потребує постійного догляду, складається на підставі звернення особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. У випадку, якщо особа, яка потребує постійного догляду, є взятою на облік внутрішньо переміщеною особою, звернення із заявою про здійснення догляду подається за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. На підставі такого звернення особи, яка здійснює догляд, районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням; 
Таким чином, положення Порядку №57 розмежовують порядок перетину державного кордону особами
які здійснюють постійний догляд за особами з інвалідністю I чи II групи і супроводжують таких осіб для виїзду за межі України, 
які потребують постійного догляду у супроводі одного із членів сім`ї першого ступеня споріднення або у супроводі особи, яка здійснює постійний догляд за зазначеними особами.
Зокрема, для перетину державного кордону особами, які здійснюють постійний догляд за особами з інвалідністю I чи II групи, супроводжують таких осіб для виїзду за межі України, достатнім є надання документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або документів, що підтверджують інвалідність, та акта встановлення факту здійснення догляду.
Для перетину державного кордону особами, які потребують постійного догляду, у супроводі одного із членів сім`ї першого ступеня споріднення, необхідним є надання документів, що підтверджують родинні зв`язки, та висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді або у супроводі особи, яка здійснює постійний догляд за зазначеними особами, за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді та акта встановлення факту здійснення догляду.
Колегія суддів зазначає, що вказане положення не містить умов, за яких складається акт встановлення факту здійснення догляду, а передбачає лише його складення за зверненням особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд.
У відповідності до Правил №57, приймаючи до уваги лист Головного управління національної соціальної сервісної служби в Одеській області від 01.11.2022р. №263, керуючись ст.34 Закону України  «Про місцеве самоврядування в Україні», Болградською міською радою Одеської області прийнято рішення 11.11.2022р. №397 «Про затвердження форми акту встановлення факту догляду за іншою особою, яка потребує постійного догляду».
Пунктом 3 вказаного рішення передбачено, що акт складається на підставі звернення особи з інвалідністю І чи II групи, або особи, яка потребує постійного догляду, за наявності документів, що підтверджують родинні зв`язки та висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді або особи, яка здійснює за нею догляд до відділу соціального захисту населення Белградської міської ради протягом п`яти робочих днів на підставі виїзду комісії за місцем проживання особи, за якою здійснюється догляд, у складі не менше трьох уповноважених осіб: начальника відділу соціального захисту населення Болградської міської ради (або особи, яка тимчасово виконує її обов`язки), фахівців із соціальної роботи Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Болградської міської ради та старости населеного пункту Болградської територіальної громади (якщо особа, за якою здійснюється догляд, проживає у селі громади).
Рішенням виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області №155 від 17.05.2023р. «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Болградської міської ради від 11.11.2022р. №397 «Про затвердження форми акту встановлення факту здійснення догляду за іншою особою, яка потребує постійного догляду»» викладено пункт 3 рішення №397 в новій редакції:
« 3. Акт складається на підставі звернення особи з інвалідністю І чи II групи, або особи, яка потребує постійного догляду, за наявності документів, що підтверджують родинні зв`язки та висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді, або особи, яка здійснює за нею догляд до відділу соціального захисту населення Болградської міської ради протягом п`яти робочих днів на підставі виїзду комісії за місцем проживання особи, за якою здійснюється догляд, у складі не менше трьох уповноважених осіб: начальника відділу соціального захисту населення Болградської міської ради (або особи, яка тимчасово виконує її обов`язки), фахівців із соціальної роботи Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Белградської міської ради, представників ІНФОРМАЦІЯ_3 (за згодою), представника ТКГ «Болград» Служби безпеки України (за згодою) та старости населеного пункту Белградської територіальної громади (якщо особа, за якою здійснюється догляд, проживає у селі громади)».
Зі змісту вказаного рішення виконкому Болградської міської ради Одеської області від 11.11.2022р. №397 слідує, що воно прийнято з врахуванням пунктів 5 та 9 пункту 2-1 Правил №57.
Як вже зазначалося колегією суддів, підставою для відмови ОСОБА_1 у встановленні факту здійснення догляду за ним його батьком, ОСОБА_3 , у спірному акті встановлення факту здійснення догляду за іншою особою, яка потребує постійного догляду, №33 від 26.04.2024р. зазначено неможливість підтвердження факту здійснення догляду батька за сином ОСОБА_1 , інвалідом з дитинства ІІ групи, у зв`язку з тим, що останній офіційно працює та не має довідки ЛКК, що підтверджує потребу у постійному сторонньому догляді.
Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про необґрунтованість посилань Комісії на відсутність довідки ЛКК, що підтверджує потребу у постійному сторонньому догляді, оскільки надання такої довідки у випадку звернення із заявою про встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю I чи II групи Порядком №57 не передбачено. (абз.5 п.2-1 Правил №57)
Як вже зазначалося, надання такої довідки обов`язковим є випадку звернення щодо встановлення факту здійснення догляду за особою, яка потребує постійного догляду, без наявності у такої особи інвалідності (абз.9 п.2-1 Правил №57).
При вирішенні спору судом першої інстанції застосовано до спірних правовідносин положення абз.9 п.2-1 Правил №57, а не абз.5 вказаного пункту Порядку №57, що свідчить про не правильне застосування судом норм матеріального права.
Що ж до вказівки на те, що ОСОБА_1 офіційно працевлаштований, то колегія суддів зазначає, що вказана обставина не визначена чинним законодавством безумовною підставою для відмови у встановленні догляду. А відтак, врахуванню підлягає місце роботи особи з інвалідністю ІІ групи та умови і характер її праці.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість спірного акту встановлення факту здійснення догляду за іншою особою, яка потребує постійного догляду, №33 від 26.04.2024р.  та його скасування.
Поряд з цим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про зобов`язання Болградську міську раду Одеської області в особі відділу соціального захисту населення Болградської міської ради Одеської області скласти та видати акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі, з обов`язковим зазначенням встановлення факту здійснення догляду батьком ОСОБА_3 за позивачем ОСОБА_1 , не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після набрання даним рішенням суду законної сили.
Колегія суддів зазначає, що наявність чи    відсутність підстав для складання акту встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду, встановлюється за результатами обстеження житлово -побутових умов. 
Як стверджує апелянт та не спростовано відповідачами, комісією не було проведено обстеження житлово-побутових умов, на підставі яких мало б бути встановлено наявність чи відсутність підстав для складання акту встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду.
За таких обставин, на думку колегії суддів, належним способом захисту порушених прав ОСОБА_1  у спірних правовідносинах буде зобов`язання відділу соціального захисту населення Болградської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.04.2024р. про складання та видачу акту про встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю II групи, з врахуванням висновків суду, наведених у вказаній постанові.
Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що постановлене Одеським окружним адміністративним судом рішення від 31.07.2024р. підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення – про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .
Що ж до вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст.382 КАС України, то колегія суддів не вбачає підстав для висновку, що відповідач ухилятиметься від виконання такого рішення, у зв`язку з чим відмовляє в задоволенні такої вимоги ОСОБА_1 .
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року скасувати.
Ухвалити по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати акт встановлення факту здійснення догляду за іншою особою, яка потребує постійного догляду, №33 від 26.04.2024р., складений комісією з встановлення факту здійснення догляду Болградської міської ради Одеської області про не встановлення факту здійснення догляду ОСОБА_3 (батьком позивача) за ОСОБА_1 .
Зобов`язати Болградську міську раду Одеської області в особі відділу соціального захисту населення Болградської міської ради Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.04.2024р. про складання та видачу акту про встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю II групи, з врахуванням висновків суду, наведених у вказаній постанові.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
                                                         Повний текст судового рішення виготовлений 30 вересня 2024 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук