ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5209/24 Справа № 204/5960/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,
за участю секретаря судового засідання - Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі апеляційні скарги  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Покровської міської ради Донецької області, Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Покровської міської ради Донецької області, Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, та за зустрічною позовною заявою  ОСОБА_3  до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Покровської міської ради Донецької області, Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на 1/5 частину земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА: 

У квітні 2023 року позивачка  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовною заявою, пред`явленою до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , Покровської міської ради Донецької області, Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, на предмет визнання за нею права власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою:  АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1413200000:14:016:0047, площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, обґрунтовуючи це тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1  помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з 3/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав батьку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.09.2003 р. приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., за реєстровим №5601 та зареєстрованого 21.10.2003 р. Красноармійським бюро технічної інвентаризації в книзі 1, номер запису 279; та земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1413200000:14:016:0047, площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що належала батькові на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.09.2003 р. приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., за реєстровим №5603 та зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку їй було видано 12 грудня 2022 року, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1413200000:14:016:0047 їй було відмовлено, через наявні суперечності у розмірі часток у праві власності на житловий будинок, що не дає змоги зареєструвати право власності на зазначене нерухоме майно, у зв`язку з чим, вона звернулась до суду із зазначеною позовною заявою.
       У червні 2023 року позивачка ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічною заявою, пред`явленою до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Покровської міської ради Донецької області, Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, на предмет визнання за нею права власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1413200000:14:016:0047, площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, обґрунтовуючи це тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка відкрилась спадщина, яка складається з 3/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав чоловіку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.09.2003 р. приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., за реєстровим №5601 та зареєстрованого 21.10.2003 р. Красноармійським бюро технічної інвентаризації в книзі 1, номер запису 279; та земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1413200000:14:016:0047, площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що належала чоловіку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.09.2003 р. приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., за реєстровим №5603 та зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
       Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку їй було видано 12 грудня 2022 року, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1413200000:14:016:0047 їй було відмовлено, через наявні суперечності у розмірі часток у праві власності на житловий будинок, що не дає змоги зареєструвати право власності на зазначене нерухоме майно, у зв`язку з чим, вона звернулась до суду із зустрічною позовною заявою.
       У червні 2023 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною заявою, пред`явленою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Покровської міської ради Донецької області, Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, на предмет визнання за ним права власності на 1/5 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1413200000:14:016:0047, площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, обґрунтовуючи це тим, що він є власником 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , з відповідною частиною споруд та побудов на підставі договору дарування, посвідченого 25.10.2003 р. приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., за реєстровим №5601. Право власності на частину домоволодіння було ним зареєстровано 15 листопада 2022 року, про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 315608133 від 21.11.2022 р. Зазначив, оскільки він є власником 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , він має право на 1/5 частину спірної земельної ділянки, у зв`язку з чим, він звернувся до суду із зустрічною позовною заявою. 
Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року у задоволенні позовної заяви  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Покровської міської ради Донецької області, Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Покровської міської ради Донецької області, Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, зустрічної позовної заяви  ОСОБА_3  до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , Покровської міської ради Донецької області, Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на 1/5 частину земельної ділянки - відмовлено /а.с.120-126 Том ІІ/.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, в яких просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про повне задоволення як первісних, так і зустрічних позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції невірно визначився з обов`язковими частками кожного позивача у спадщині, не врахував того, що ОСОБА_2 , як дружина померлого, не зверталась до нотаріуса за часткою у спадщині після чоловіка як на частку у спільному сумісному майні, а отримала свідоцтво про спадщину за законом, а ОСОБА_1 отримала в дар від батька ще з 2003 року 1/5 частку від цілого домоволодіння та має право на спадщину після батька на 3/10 частки. Також суд першої інстанції не взяв до уваги положення ст. 1225 ЦК України та ст. 120 Земельного кодексу України, враховуючи наявне право власності на частку домоволодіння, отримане в порядку спадкування як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 отримано право власності на 1/5 частку домоволодіння на підставі договору дарування.
Сторони у справі своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзивів на апеляційні скарги інших апелянтів не подавали.
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог як первісних, так і зустрічних, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги належить задовольнити, з наступних підстав.
       Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1  помер ОСОБА_4 (т.1 а.с.33), після смерті якого відкрилась спадщина.
       Спадщина складається з 3/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.09.2003 р. приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., за реєстровим №5601 та зареєстрованого 21.10.2003 р. Красноармійським бюро технічної інвентаризації в книзі 1, номер запису 279; та земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1413200000:14:016:0047, площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.09.2003 р. приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., за реєстровим №5603 та зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.55-56, 57).
       Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_6 (шлюб між ними був зареєстрований 30.09.1999 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, що підтверджено копією свідоцтва про одруження - т.1 а.с.44, та після смерті якого ОСОБА_7 уклала шлюб зі ОСОБА_8 та обрала прізвище чоловіка ОСОБА_9 - т.1 а.с.46) та донька ОСОБА_1 (що підтверджено копією свідоцтва про народження т.1 а.с.48).
       Позивачі посилались на те, що заповіт за свого життя ОСОБА_4 не склав.
       Судом також встановлено, що спадкоємці померлого дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_1 частково прийняли спадщину, звернувшись до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину.
       Так, свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , було видано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12 грудня 2022 року (т.1 а.с.42,43), а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер 1413200000:14:016:0047 їм було відмовлено через наявні суперечності у розмірі часток у праві власності на житловий будинок, що не дає змоги зареєструвати право власності на зазначене нерухоме майно (т.1 а.с.39,40).
       Судом також встановлено, що за життя ОСОБА_4 25 жовтня 2003 року подарував своїй доньці ОСОБА_1 1 та сину своєї дружини ОСОБА_5 (від першого шлюбу) ОСОБА_3 (т.1 а.с.41), які на момент укладення договору дарування були неповнолітніми, в рівних долях кожному, 2/5 долі житлового будинку з відповідною частиною споруд та побудов що знаходиться у АДРЕСА_1 , на земельній ділянці ОСОБА_4 (т.1 а.с.58). Право власності на 1/5 частку домоволодіння було зареєстровано ОСОБА_3 15 листопада 2022 року, про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 315608133 від 21 листопада 2022 р.
       Суд першої інстанції вірно визначився з предметом спору спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо визнання за ними права власності на спадкове майно - земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1413200000:14:016:0047, площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.09.2003 р. приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., за реєстровим №5603 та зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.55-56, 57).
       Крім того, суд першої інстанції вважав встановленим той факт, що житловий будинок та земельна ділянка були придбані 27.09.2003 року під час перебування спадкодавця ОСОБА_4 у шлюбі з ОСОБА_6 , а презумпція спільності права власності подружжя на це майно учасниками справи не спростована, враховуючи рівність часток у такому праві, з чого суд прийшов до висновку, що об`єктом спадкування є 1/2 частка, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 .. З урахуванням частки позивачки ОСОБА_6 в такому майні у розмірі 1/2, вірним було б визначення розміру часток позивачки ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 1/4 частина, та ОСОБА_2 - 1/2 як частка у спільному сумісному майні подружжя та 1/4 частка в спадковому майні після смерті чоловіка.
       З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується у повній мірі, оскільки, судом першої інстанції невірно визначені обов`язкові частки спадкоємців ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
       Так, як встановлено судом першої інстанції, за життя ОСОБА_4 25 жовтня 2003 року подарував своїй доньці ОСОБА_1 та сину своєї дружини ОСОБА_2 (від першого шлюбу) - ОСОБА_3 (т.1 а.с.41), які на момент укладення договору дарування були неповнолітніми, в рівних долях кожному, 2/5 долі житлового будинку з відповідною частиною споруд та побудов, що знаходиться у у АДРЕСА_1 , на земельній ділянці ОСОБА_4 (т.1 а.с.58). 
       Тобто, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали в дар від ОСОБА_4 по 1/5 частині домоволодіння.
       До спадкової маси увійшло 3/5 домоволодіння та земельна ділянка, розташована під цим домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1413200000:14:016:0047.
       На момент відкриття спадщини після ОСОБА_4 06 грудня 2009 року, в розумінні ст. 1220 ЦК України, саме на таке майно та у цих розмірах, в силу ст.1216,1218 ЦК України, мали право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
       У відповідності до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. 
       Суд першої інстанції помилково застосував положення ст. 1226 ЦК України та ст. 22 КпШС України, адже спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали 12 грудня 2022 року свідоцтва про право на спадщину за законом, в яких зазначено приватним нотаріусом, що спадщина складається з 3/5 часток житлового будинку за наведеною вище адресою та дані свідоцтва видані спадкоємцям на 1/2 частку цього майна кожній від 3/5 частин домоволодіння, що спадкувались, тобто, нотаріус визначив рівні частки у спадщині для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 3/10 частки житлового будинку, що складає 1/2 обов`язкову частку від 3/5 частки домоволодіння, яке взагалі входило у спадкову масу.
       При цьому, нотаріус не визначав частки з урахуванням спільно набутого майна подружжя, а тому такі висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.
       Разом з цим, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 , окрім успадкованої 3/10 частки домоволодіння, належить на праві власності 1/5 частки цього домоволодіння, яку вона отримала в дар від батька ще у 2003 році, будучи неповнолітньою. Таким чином майнові права ОСОБА_1 у зазначеному домоволодінні складають 1/2 частину всього домоволодіння в цілому, тому, в силу ст.1225 ЦК України та ст. 120 Земельного кодексу України, ОСОБА_1 має право на отримання у власність 1/2 (3/10+1/5) частини земельної ділянки, розташованої за тією ж адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1413200000:14:016:0047.
       Крім цього, що стосується частки ОСОБА_2 у спадковому майні, то колегія суддів відзначає, що остання успадкувала від чоловіка ОСОБА_4 3/10 частки житлового будинку, як про це зазначено у виданому приватним нотаріусом на її ім`я свідоцтві про право на спадщину 12 грудня 2022 року, а тому і спірної земельної ділянки вона успадкувала 3/10 частки, що відповідає частці її долі в 3/5 частинах домоволодіння.
       Розв`язуючи вимоги зустрічного позивача ОСОБА_3 щодо визнання за ним права власності на 1/5 частину спірної земельної ділянки, колегія суддів зазначає, що такі вимоги є обґрунтованими та, в силу ст.1225 ЦК України та ст. 120 Земельного кодексу України, він має право на отримання у власність саме таку частину спірної земельної ділянки, що відповідає його 1/5 долі у 2/5 частинах домоволодіння, подарованих ОСОБА_4 йому разом із ОСОБА_1 у 2003 році та яка ОСОБА_3 зареєстрована 15 листопада 2022 року, про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 315608133 від 21.11.2022 р.
       Також колегія суддів відзначає, що посилання суду першої інстанції на те, що 27 жовтня 1997 року ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого все своє майно, що знаходиться в селі Рибальче Голопристанського району Херсонської області, яке на день смерті буде належати йому, з чого б воно не складалося, заповів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в рівних частинах (т.2 а.с.16 зворот), є безпідставним, оскільки наявність чи відсутність такого заповіту не зачіпає права та майнові інтереси спадкоємців у цій справі щодо спірної земельної ділянки, адже у даній справі зазначене майно не є предметом розгляду. На цих підставах суд першої інстанції хибно вважав, що позивачі у справі повинні були надати докази щодо можливих інших спадкоємців, зазначених в заповіті, та залучити їх до участі у справі, як і підтвердити чи спростувати факт складання за життя ОСОБА_4 такого заповіту з викликом в судове засідання як свідка секретаря сільської ради, який складав такий заповіт.
       Таким чином, оскільки до предмету доказування по цій справі відноситься визначення спадкової маси при спадкуванні за законом, що, серед іншого, вимагає з`ясування обсягу майна, спадкування якого відбувалося за законом, суду першої інстанції слід було вірно визначити спадкову масу та обсяг обов`язкових частин кожного спадкоємця у цій спадковій масі, а, відтак, і частки земельної ділянки, яка також входить до спадкового майна, адже, належала спадкодавцю на праві приватної власності на момент смерті, чого суд першої інстанції не врахував та дійшов хибного висновку про відмову у задоволенні всіх позовів, як первісного, так і зустрічних.
        Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права.
       Колегія суддів приймає апеляційні доводи всіх апелянтів, які є обґрунтованими та вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням як процесуального, так і матеріального права, що є наслідком його скасування на підставі ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення у даній справі.
       
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 382-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити.
Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року - скасувати повністю та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Покровської міської ради Донецької області, Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1413200000:14:016:0047.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Покровської міської ради Донецької області, Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 3/10 частки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1413200000:14:016:0047, в порядку спадкування після чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_2 відмовити.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Покровської міської ради Донецької області, Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на 1/5 частину земельної ділянки - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/5 частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1413200000:14:016:0047. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича

       Судді:                                                                  М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна