П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/15063/23	

Суддя в суді першої інстанції Тарасишина О.М.,

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Єщенко О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Військовій частині НОМЕР_1 , а саме: 
- визнання протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з 20 грудня 2022 року по сьогоднішній день;
- зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у відповідності до п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з 20 грудня 2022 року по сьогоднішній день.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року частково задоволено позовні вимоги, а саме:
- визнано протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період лікування після одержаного 20 грудня 2022 року поранення - акуботравми;
- зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за період лікування після одержання 20 грудня 2022 року поранення - акуботравми, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким залишити без задоволення позовні вимоги.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що позивач у межах спірних правовідносин не має права на отримання спірної додаткової грошової винагороди, передбаченої п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100 000,00 грн, так як у довідці військово-лікарської комісії від 01 червня 2023 року відсутній висновок про те, що отримана позивачем травма пов`язана із захистом Батьківщини, а лише зазначено, що відповідна травма пов`язана з проходженням військової служби.
В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу, у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як отримана позивачем травма пов`язана із захистом Батьківщини та він має право на отримання спірної виплати.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає зміні, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що під час проходження позивачем військової служби та відповідно до первинної медичної картки від 23 грудня 2022 року, останній отримав поранення - акубаротравму.
При цьому, відповідно до консультативного висновку лікаря медичної роти від 05 березня 2023 року, позивач перебував на лікуванні медроті з 24 лютого 2023 року по 05 березня 2023 року.
В свою чергу, бажаючи захистити своє право на отримання додаткової грошової винагороди, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог, так як позивач має право на отримання збільшеної додаткової грошової винагороди за час лікування від поранення, отриманого 20 грудня 2022 року, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
При цьому, згідно п. 1 постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 (далі Постанова КМУ № 168) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Згідно п. 1 Постанови КМУ № 168 (в редакції, що почала діяти з 21 січня 2023 року), на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі, на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, є перевірка правомірності бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка допущена при здійсненні нарахування грошового забезпечення військовослужбовцю за періоди лікування після отримання травми у грудні 2022 року.
В даному випадку, позивач вважає, що йому у спірних періодах протиправно не виплачено додаткової грошової винагороди, встановленої Постановою КМУ № 168, розміром до 100  000,00 грн.
Між тим, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, в межах доводів та вимог апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 , колегія суддів зазначає наступне.
Так, з аналізу вищевикладених положень Постанови КМУ № 168 вбачається, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100  000,00 грн, включаються особи, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
В даному випадку, як зазначено у довідці військово-лікарської комісії від 01 червня 2023 року № 1285/2 (а.с. 30), позивач отримав 20 грудня 2022 року травму, а саме: ЗЧМТ, струс головного мозку, акуботравму.
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 31 грудня 2022 року № 353, позивача направлено на лікування до КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» з 31 грудня 2022 року (а.с. 111).
Згідно довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» від 08 лютого 2023 року № 594/34, позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з 31 грудня 2022 року по 08 лютого 2023 року (а.с. 20).
При цьому, діагнозом позивача в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» визначено посттравматичний синдром з помірно вираженою цефалгією (а.с. 25).
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 12 лютого 2023 року № 44, позивача визнано таким, що прибув з лікування 11 лютого 2023 року (а.с. 112).
Тобто, у межах спірних правовідносин, у період з 31 грудня 2022 року по 08 лютого 2023 року, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за наслідком отримання травми під час проходження військової служби.
При цьому, щодо доводів апелянта про те, що в довідці військово-лікарської комісії від 01 червня 2023 року відсутній висновок про те, що отримана позивачем травма пов`язана із захистом Батьківщини, а як наслідок позивач не має права на отримання спірної виплати, колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно довідки ВЧ НОМЕР_1 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 08 липня 2023 року № 2428, позивач, зокрема у період з 04 грудня 2022 року по 28 грудня 2022 року, брав безпосередню участь у відповідних заходах (а.с. 107).
У вказаній довідці також наявне посилання на бойове розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 від 20 грудня 2022 року.
Враховуючи викладене, а саме характер травм позивача, обставини та період отримання таких травм позивачем, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі травми безпосередньо пов`язані із захистом Батьківщини.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивач мав право на включення до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100  000,00 грн, за період перебування на стаціонарному лікуванні, а саме за період з 31 грудня 2022 року по 08 лютого 2023 року.

З іншого боку, щодо періоду лікування позивача в медичній роті ВЧ НОМЕР_1 з 24 лютого 2023 року по 05 березня 2023 року, колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно консультативного висновку лікаря медичної роти від 05 березня 2023 року, позивач перебував на лікуванні з діагнозом остеохондроз шийного відділу хребта, вертеброгенна цервікобрахіалгія (больовий синдром в шийному відділі) (а.с. 22).
В свою чергу, згідно довідки військово-лікарської комісії від 01 червня 2023 року № 1285/2 (а.с. 30), зазначені хвороби визнано такими, що не пов`язано з проходженням військової служби.
Тобто, відповідний період лікування, не пов`язаний з лікуванням травм, отриманих позивачем у грудні 2022 року.
Аналогічний висновок колегія суддів формує щодо періоду лікування позивача у медичній роті ВЧ НОМЕР_1 з 02 травня 2023 року по 10 травня 2023 року (а.с. 113-114), так як в матеріалах справи відсутні підтвердження щодо того, що у відповідний період позивач перебував на стаціонарному лікуванні та лікував отримані у грудні 2022 року травми. 
Крім того, колегія суддів не приймає доводів позивача про те, що він має право на отримання спірної виплати за період перебування у відпустці, а саме з 11 березня 2023 року по 22 березня 2023 року, так як позивач перебував у щорічній основній відпустці за 2023 рік (а.с. 23), а не у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, яка дає право на таку виплату. 
Між тим, задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції не визначено в резолютивній частині свого рішення чіткого періоду, за який позивач отримав право на спірну виплату, що на переконання колегії суддів може ускладнити розуміння та виконання судового рішення у даній справі.
В свою чергу, з метою належного захисту порушених прав позивача у відповідній частині, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції, шляхом визначення у резолютивній частині рішення суду першої інстанції чіткого періоду за який позивач має право на здійснення перерахунку виплаченого грошового забезпечення, а саме періоду служби з 31 грудня 2022 року по 08 лютого 2023 року.
Тому, керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року - змінити, шляхом викладення 3 (третього) абзацу резолютивної частини рішення суду у наступній редакції:
«Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, розміром до 100  000,00 гривень в розрахунку на місяць, за період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме з 31 грудня 2022 року по 08 лютого 2023 року.».
В решті, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року - залишити без змін.
Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Військову частину НОМЕР_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

          Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
          Судді	  	О.В. Єщенко    А.В. Крусян