ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4995/24 Справа № 214/8223/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Прасолов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року                                                 м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді                Агєєва О.В.,
суддів:        Зубакової В.П., Корчистої О.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №214/8223/19 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги з централізованого опалення, інфляційних втрат, 3% річних, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 березня 2024 року, ухвалене у складі судді Прасолова В.М., -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі АТ «Криворізька теплоцентраль») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, посилаючись на те, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідача: АДРЕСА_1 . Позивачем належним чином виконано свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення за вищевказаною адресою. Відповідач, внаслідок неналежного виконання зобов`язання щодо здійснення оплати за спожиту послугу, має заборгованість за період з 01.10.2013 року по 31.09.2019 року у розмірі 41545,56 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також, у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо сплати заборгованості, стягнути інфляційні витрати в сумі 10945,42 грн., 3% річних - 2 687,63 грн., а всього 55178,61 грн., та судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2013 року по 31.09.2019 року у розмірі 41545,56 грн., інфляційні витрати в сумі 10945,42 грн., 3% річних в сумі 2687,63 грн., всього 55178,61 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2021 року заочне рішення скасовано.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 березня 2024 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням позивач АТ«Криворізька теплоцентраль» подало апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду та ухвали нове, про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в багатоквартирних житлових будинках врегульовано Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від мереж централізованого теплопостачання, затвердженого наказом № 4 від 22 листопада 2005 року Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України. В свою чергу відповідачем не надано доказів, які б засвідчили дотриманий визначений законом Порядок відключення квартири від послуг централізованого опалення. Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу, що усі надані відповідачем докази не підтверджують законних підстав на відключення від мереж централізованого опалення у квартирі відповідача. Судом не взято до уваги, що дозвіл на встановлення автономного опалення, наданий 22.02.2006 році, однак автономне опалення встановлено лише у 2010 році.
Скаржник звертає увагу на те, що відповідач не надав належних і допустимих доказів, на підтвердження дотримання вказаного Порядку, не надав Акт про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП, який в десятиденний термін мав подати до Комісії на затвердження, тому суд першої інстанції не вірно визначився з фактом дотримання відповідачем процедури відключення квартири від мереж ЦО і ГВП, а також про відсутність у відповідача зобов`язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів з теплопостачання.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що процедура відключення від системи мережі централізованого опалення, яка була врегульована Порядком №4 від 22.11.2005 року, порушена не була, оскільки процедура розпочалась 22.02.2006 року, тобто з дня отримання ОСОБА_1 погодження УЖКГ виконкому Криворізької міської ради на відключення від системи теплопостачання в квартирі і завершилась 05 березня 2012 року складенням акту про відключення квартири відповідача від мереж ЦО (ГВП). Враховуючи, що відповідач не користується послугами з централізованого постачання теплової енергії, тому у неї відсутній обов`язок здійснювати оплату вартості теплової енергії теплопостачальній організації за спірний період часу, оскільки фактично ці послуги не були отримані відповідачем. Просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення. 

Представником позивача подано відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначено що, відключення споживачів від мереж централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням у подальшому дій заявником з дотриманням визначеної «Порядком» процедури. Акт відключення від централізованого опалення складається та підписується обов`язково представником власника будинку або уповноваженою ним особою, представником монтажної організації, представником виконавця послуг централізованого опалення та власником квартири, який в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження та отримує Витяг міжвідомчої Комісії. Витяг міжвідомчої комісії у відповідачів відсутній. Акти надані відповідачем не відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, з 2007 по теперішній час самовільне відключення споживачів окремих квартир, законом заборонено та є протиправним.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ціна позову у даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому дану справу слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Так, з матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Дана квартира рахується на обслуговуванні у Акціонерного товариства “Криворізька теплоцентраль”, де відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на послуги централізованого опалення.
Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 жовтня 2013 року по 31.09.201 року складає 41545,56 грн. (а.с.5а, 6).
Листом заступника начальника управління Безатосова М. від 22.02.2006 року погоджено відключення від системи теплопостачання в приміщенні квартири за адресою:  АДРЕСА_1  за умови влаштування альтернативного джерела опалення, для виконання автономної системи заявнику вказано на необхідність отримання технічних умов в АТ “Криворіжгаз” та проекту, розробленого проектною організацією. Також зазначено, що монтаж повинна виконати спеціалізована організація відповідно до проекту, після влаштування автономного опалення та опломбування газового лічильника звернутися до для розірвання договору на постачання теплової енергії до КП “Криворіжтепломережа” (а.с.69).
На замовлення ОСОБА_1 ТОВ “Проект Стар Інженірінг” виготовлено робочий проект розрахунку теплового навантаження на опалення приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 (54-65).
05.08.2010 року складено технічні умови на реконструкцію системи газопостачання в приміщенні даної квартири (а.с.52).
27.10.2010 року Актом комісії ПАТ «Криворіжгаз» прийнято в експлуатацію газифікований об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , дозволено здійснити врізку та пуск газу (а.с.50).
18.01.2010р. ПАТ «Криворіжгаз» прийнято газовий лічильник, про що складено акт (а.с.67).
Згідно Акту №2 від 05 березня 2012 року, складеного за участі представника КПТМ “Криворіжтепломережа” та ОСОБА_1 , при обстеженні приміщення встановлено, що мається розрив на системі централізованого опалення; стояки ізольовані, пакет документів мається; у приміщенні встановлено автономне опалення; пропонується зняти навантаження, Q=0,0050 (а.с.68).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відключення квартири АДРЕСА_2 від мережі централізованого опалення не було самовільним, оскільки таке відключення було проведено у порядку встановленому законодавством. Послугами з централізованого постачання теплової енергії відповідач не користується, а тому у неї відсутній обов`язок здійснювати оплату вартості теплової енергії теплопостачальній організації за спірний період, оскільки фактично ці послуги нею отримані не були.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками та зазначає наступне.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону України від 24 червня 2004 року №1875-IV, далі - Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), статтею 1 якого врегульовано, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно із частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно статті 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на, зокрема, вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір, одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.
Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.
Відповідно до пункту 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил).
Згідно із пунктом 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, який був чинний на момент виникнення правовідносин між сторонами та втратив чинність з 17 вересня 2019 року, визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг.
Відповідно до п.1.2 Порядку (який діяв на момент погодження відключення від системи теплопостачання 22.02.2006), для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж.
Згідно з п.2.1. Порядку, Для вирішення питання відключення окремих приміщень 
житлового будинку від мереж централізованого опалення власник, наймач (орендар) приміщення повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканця будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.
Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Засідання комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення комісії оформлюється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові (п.2.2. Порядку).
Відповідно до п.2.2.1 Порядку, при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.
Згідно з п.2.3. Порядку, отримання технічних умов може виконуватись безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. 
У п. 2.3.1 Порядку зазначено, що проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.
Пунктом 2.4.2 передбачено, що проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. 
Відповідно до п. 2.5 Порядку відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи.
Згідно з п.2.6 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №169 від 06 листопада 2007 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2007 року за №1320/14587, були внесені зміни до Порядку від 22 листопада 2005 року №4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно листа №442/8 від 22.02.2006 року власником ОСОБА_1 було погоджено з Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради відключення від системи теплопостачання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , при умові влаштування альтернативного джерела опалення. Даним погодженням на власника квартири був покладений обов`язок отримати технічні умови в АТ «Криворіжгаз», отримати проект, розроблений проектною організацією. Монтаж повинна виконувати спеціалізована організація відповідно до проекту. Роботи виконати після завершення опалювального сезону. При роботі автономної системи, забезпечити дотримання санітарно-гігієнічних норм в приміщенні квартири. Термін проведення робіт з відключення приміщення від системи опалення погодити з КЖП-25. Після влаштування автономного опалення та опломбування газового лічильника рекомендовано звернутися для розірвання договору на постачання теплової енергії до КП «Криворіжтепломережа».
Актом №2 від 05.03.2012 року складеним представником КПТС «Криворіжтепломережа» за адресою: АДРЕСА_1 , при обстеженні приміщення встановлено, що є видимий розрив на системі центрального опалення, стояки ізольовані, пакет документів в наявності, в приміщенні встановлено автономне опалення, актом опломбування газового лічильника 04.10.2010 року, пропонується зняти навантаження. Зазначено, що за самовільне підключення до мереж КП «Криворіжтепломережа» несе відповідальність споживач ОСОБА_1 .
Згідно із статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що процедура відключення квартири відповідача від мережі централізованого опалення, яка була врегульована Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, при відмові споживачів від централізованого теплопостачання №4 від 22 листопада 2005 року, порушена не була, оскільки така процедура розпочалася 22.02.2006 року, з дня отримання ОСОБА_1 погодження Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради на відключення від системи теплопостачання в квартирі відповідача, і завершилась 05 березня 2012 року складенням акту №2 про відключення квартири відповідача від мереж КП «Криворіжтепломережа», передбаченого п.2.6 Порядку.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач не довів порушення його прав діями відповідача щодо відключення від централізованого опалення. Ним не надано належних доказів на підтвердження того, що відключення від централізованого опалення житлового приміщення де мешкає відповідач спричинило шкоду позивачу, або третім особам, порушило (негативно вплинуло) на роботу внутрішньобудинкових мереж, призвело до розбалансування будинку. Як вбачається з матеріалів справи, централізоване опалення в квартирі відповідача відсутнє та використовується система автономного опалення. Доказів, що порушені права власників інших квартир у будинку, суду не надано.
За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати відключення квартири відповідача, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 від мережі централізованого опалення самовільним, оскільки таке відключення було проведено без порушень Порядку встановленого законодавством, що діяло на той час.
Отже в суді встановлено, а позивачем не доведено зворотнього, що послугами з централізованого постачання теплової енергії відповідач не користуються, а тому у неї відсутній обов`язок здійснювати оплату вартості теплової енергії теплопостачальній організації за спірний період. За таких обставин підстав для задоволення позовних вимог немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду, зводяться до переоцінки доказів та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 березня 2024 року немає.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» залишити без задоволення.
Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 березня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді: