ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 липня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/10678/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року 
у справі №340/10678/23 
за позовом   ОСОБА_1  
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві     
про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

28  грудня 2023 р.    ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до   Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві   в якому просила визнати протиправним рішення відповідача-2 від 08.11.2023 року № 262440020759 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язати відповідача-1 врахувати усі періоди трудового стажу згідно трудових угод від 28.04.2015 № 20/15; від 01.07.2015 № 24/15; від 31.03.2016 № 02/2016; від 04.05.2017 № 13; від 18.07.2017 № 14; від 13.11.2017 № 5 та записів трудових книжок НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та призначити пенсію за віком з 02.11.2023. 
Рішенням  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 р. у справі № 340/10678/23 адміністративний позов    ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві  про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 08.11.2023 № 262440020759, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2023 року про призначення пенсії за віком та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом щодо зарахування до страхового стажу для призначення пенсії за віком періоду трудової діяльності згідно трудових угод від 28.04.2015 № 20/15; від 01.07.2015 № 24/15; від 31.03.2016 № 02/2016; від 04.05.2017 № 13; від 18.07.2017 № 14; від 13.11.2017 № 5 та записів, що містяться у трудовій книжці НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з  рішенням суду,  Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати  рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року у справі №340/10678/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги повно повторюють правове обґрунтування заперечень на адміністративний позов. Скаржник вказує, що на день звернення із заявою про призначення пенсії за віком страховий стаж позивачки склав 28 років 03 місяців 09 днів, а тому право на призначення пенсії за віком, з урахуванням наявних документів, вона набуде лише після досягнення 63-річного віку, з 19.09.2026.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав  підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, 18.09.2023 ОСОБА_1 виповнилося 60 років.
02.11.2023 позивачка звернулася до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком, яку за принципом екстериторіальності розглянуто відповідачем-2.
Рішенням від 08.11.2023 № 262440020759 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що страховий стаж становить 28 років 03 місяців 09 днів. Водночас, як зазначено у рішенні, за розглядом документів до страхового стажу позивачки не зараховано періоди трудової діяльності:
- на території російської федерації, згідно трудових угод від 28.04.2015 № 20/15; від 01.07.2015 № 24/15; від 31.03.2016 № 02/2016; від 04.05.2017 № 13; від 18.07.2017 № 14; від 13.11.2017 № 5 та трудової книжки НОМЕР_1 за період з 2015 по 2020;
- згідно трудової книжки НОМЕР_2 з 01.07.2000 по 03.07.2000 в ДП "Валді-Виробництво" та з 04.07.2000 по 12.10.2000 в ТОВ "Валді на Драйзера", оскільки відомості про роботу та сплату страхових внесків в Індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру за дані періоди відсутні. Отже, право на призначення пенсії за віком, з урахуванням наявних документів, вона набуде лише після досягнення 63-річного віку, з 19.09.2026.
Не погодившись з відмовою, позивачка звернулась до суду.
Дослідивши обставини по справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
За правилами ч. 3 ст. 24 цього Закону страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч.4 ст.24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
За приписами ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до п. «а» ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Відповідно до ст.62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно до матеріалів справи, трудова книжка Серії НОМЕР_2 містить записи про періоди роботи позивачки, зокрема:
- з 01.12.1999 по 03.07.2000 у ТОВ "Валді на Драйзера" на посаді повара;
- з 03.07.2000 по 12.10.2000 у ДП "Валді-Виробництво" на посаді повара
З долучених позивачкою до матеріалів справи документів вбачається, що з 28.04.2015 по 30.06.2015, 01.07.2015 по 23.03.2016, 01.04.2016 по 16.03.2017 вона працювала за строковими трудовими договорами № 20/15 від 28.04.2015, № 24/15 від 01.07.2015, № 02/2016 від 31.03.2016 у ТОВ "Верест" на посаді повара 5 розряду.
В період з 04.05.2017 по 17.07.2017, з 18.07.2017 по 14.10.2017 працювала за строковими трудовими договорами № 13 від 04.05.2017, № 14 від 18.07.2017 у Індивідуального підприємця ОСОБА_2 на посаді повара 5 розряду.
З 13.11.2017 по 09.10.2019 працювала за трудовим договором № 5 від 13.10.2017 у Індивідуального підприємця ОСОБА_3 на посаді повара.
Трудова книжка Серії НОМЕР_1 також містить записи про періоди роботи позивача:
- з 13.11.2017 по 09.10.2019 у Індивідуального підприємця ОСОБА_3 на посаді повара;
- з 10.10.2019 по 27.04.2020 у ТОВ "Берест" на посаді повара;
- з 01.06.2020 по 31.07.2020 у ТОВ "Дольче" на посаді повара.
Факт перебування у трудових відносинах з ТОВ "Дольче" додатково підтверджується довідкою від 31.07.2020 № ДОЗК-000011; довідкою про доходи та суми податків фізичної особи за 2020 від 31.07.2020; даними про страховий стаж застрахований осіб від 31.07.2020; даними про трудову діяльність, наданими робітнику роботодавцем від 31.07.2020.
Щодо періодів страхового стажу набутого на території російської федерації:
13.03.1992 набула чинності Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі Угода), відповідно до статті 1 якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюються згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
З 01.01.2004 набрав чинності Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 24 якого страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону   за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно пп.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №22-1 особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав - учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.
З аналізу положень вказаних норм права суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що при обчисленні пенсії відповідно до Закону №1058 зарахування до страхового стажу з 01.01.2004 відповідних періодів роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав (далі - Держави СНД), можливо здійснити при підтвердженні сплати страхових внесків (зборів) до відповідного фонду Держави СНД, та території якої проводилась трудова діяльність, або за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.
При цьому, відповідно до   пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Отже, припинення участі російської федерації в Угоді, так само, як і постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень.
З цих підстав суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.
Стосовно твердження відповідача про необхідну наявність відомостей про сплату страхових внесків як обов`язкової умови зарахування певного періоду роботи до страхового стажу суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язок сплати страхових внесків по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч.ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску по Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (підприємців-роботодавців), які є платниками таких внесків.
Виходячи з положень вказаних Законів, найнятий працівник не є самостійним платником таких внесків. Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.
Працівник же не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу заявника (форма ОК-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 04.09.2018 у справі № 482/434/17, Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 805/3362/17-а, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неналежну перевірку наданих позивачем документів, не забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивачки, і, як наслідок, протиправність рішення відповідача про відмову в призначенні позивачці  пенсії за віком відповідно до поданої нею заяви від 08.11.2023.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні. 
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року у справі №340/10678/23  - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках  та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко