СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року                                      м. Харків                            Справа № 922/4270/23

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.
за участю секретаря судового засідання Березки О.М., 
за участю представників:
позивача – не з`явився;  
відповідача – не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" про ухвалення додаткового рішення (вх.№10017) з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветпром" (вх. №789 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 26.02.2024 у справі №922/4270/23 (ухвалене у приміщенні господарського суду Харківської області суддею Аріт К.В., повний текст рішення підписано 07.03.2024)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології", смт. Мала Данилівка, Дергачівський район, Харківська область,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветпром", м.Харків, 
про стягнення 376492,53грн.,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветпром" про стягнення заборгованості за договором поставки №02012019/0 239 від 02.01.2019 у розмірі 376492,53грн., з яких: 252750,00грн. основного боргу, 20254,91грн. 3% річних, 103487,62грн. інфляційних втрат.
Рішенням господарського суду Харківської області від 26.02.2024 у справі №922/4270/23 відмовлено у позові частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветпром" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" 375655,16грн., з яких: 252750,00грн - основний борг по договору поставки №02012019/0239 від 02.01.2019; 19532,48грн. - 3% річних; 103372,68грн. - інфляційні, крім того 4507,87грн. судового збору.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2024 залишено без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветпром"; рішення господарського суду Харківської області від 26.02.2024 у справі №922/4270/23 залишити без змін.
Під час апеляційного перегляду даної справи, у відзиві на позовну заяву поданому до апеляційного господарського суду 17.04.2024, позивачем було повідомлено суду апеляційної інстанції, що орієнтовний розрахунок судових витрат, що складаються із витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції складає 4000,00грн. Детальний розрахунок, а також докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом цієї справи будуть подані до суду до закінчення судових дебатів або упродовж 5 (п`яти) днів з дати ухвалення рішення за результатами розгляду апеляційної скарги в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
30.07.2024 представником позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" подано до апеляційного господарського суду заяву про ухвалення додаткового рішення (вх.№10017), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветпром" 8000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2024 розгляд заяви призначено на  07.08.2024 о 16:30 год.;  визначено, що участь представників учасників справи не є обов`язковою та попереджено учасників справи, що у разі неявки їх представників у судове засідання, заява буде розглянута без їх участі; запропоновано  відповідачу до дати судового засідання надати до Східного апеляційного господарського суду письмові пояснення/заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення з розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
06.08.2024 відповідачем подано до апеляційного господарського суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх.№10305), в якому просить суд відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" про ухвалення додаткового рішення у справі; судове засідання по розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення здійснювати без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветпром".

У судове засідання Східного апеляційного господарського суду 07.08.2024 сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення були повідомлені належним чином.

Розглянувши заяву - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" про покладення на Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветпром" судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, судова колегія зазначає наступне.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):
- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;
- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1 - 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що під час апеляційного перегляду даної справи, у відзиві на позовну заяву поданому до апеляційного господарського суду 17.04.2024, позивачем було повідомлено суду апеляційної інстанції, що орієнтовний розрахунок судових витрат, що складаються із витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції складає 4000,00грн. Детальний розрахунок, а також докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом цієї справи будуть подані до суду до закінчення судових дебатів або упродовж 5 (п`яти) днів з дати ухвалення рішення за результатами розгляду апеляційної скарги в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Крім того, 30.07.2024 представником позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" подано до апеляційного господарського суду заяву про ухвалення додаткового рішення (вх.№10017), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветпром" 8000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Таким чином, з заявою про покладення на відповідача – Товариство з обмеженою відповідальністю "Ветпром" судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та доказами їх понесення позивач звернувся в межах  процесуального строку встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України передбачає загальні засади регулювання та принципи будь-якого договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена, виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Верховний Суд у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21 зробив висновок про те, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.
Так як до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Зазначені висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" (надалі - клієнт) та адвокатом Яковенко Оксаною Григорівною (надалі - адвокат) було укладено договір про надання правової допомоги від 14.04.2023 (надалі – договір т.2 а.с.47), відповідно до умов якого адвокат зобов`язується за дорученням клієнта надавати йому юридичні послуги визначені пунктом 2.1. договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до пункту 3.1. договору розмір гонорару, що належить до сплати адвокату, або надання правової допомоги безкоштовно визначається сторонами обопільно, з урахуванням Правил адвокатської етики, і положень Закону України "Про адвокатуру", і закріплюється у Додатку "Протокол визначення розміру гонорару" який є невід`ємною частиною договору.
Пунктом 3.2. договору визначено, що гонорар сплачується адвокату на умовах та у порядку, передбаченому Додатком №1 до договору.
Тобто, як вбачається зі змісту укладеного між сторонами договору, в ньому не визначено ні вартості правничої допомоги адвоката, ні порядку визначення розміру наданих послуг та виконаних робіт (фіксований чи погодинна оплата), не зазначено вартості 1 години роботи адвоката.
Відповідні умови закріплюються в Додатку №1 "Протокол визначення розміру гонорару" який є невід`ємною частиною договору.

Так, з доданого представником позивача до матеріалів справи Протоколу визначення розміру гонорару (пункт 3.1. договору) при розгляді справи в суді апеляційної інстанції від 01.04.2024 (т.3 а.с.142) вбачається, що адвокат Яковенко Оксана Григорівна та клієнт Товариство з обмеженою відповідальність Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" підтверджують, що сторонами досягнуто згоди про визначення розміру гонорару, що належить до сплати адвокату за надання правової допомоги клієнту в межах договору про надання правової допомоги від 14.04.2023 з питання захисту прав, виконання обов`язків та представництва законних інтересів клієнта під час розгляду справи №922/4270/23 Східним апеляційним господарським судом.
На виконання вимог пункту 3.1. договору про надання правової допомоги від 14.04.2023, сторони погодили, що розмір гонорару за підготовку відзиву на апеляційну скаргу та представництво інтересів клієнта в одному судовому засіданні в Східному апеляційному господарському суді по справі №922/4270/23 становить 4000,00грн. 
Сторони погодили, що в разі необхідності представництва інтересів клієнта в судових засіданнях по даній справі більше ніж в одному судовому засіданні клієнт додатково сплачує адвокату гонорар у розмірі 2000,00грн. за кожне судове засідання, в якому адвокатом Яковенко О.Г. здійснювалось представництво ТОВ Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології".
Таким чином, сторони погодили, що остаточний розмір гонорару, що підлягає сплаті адвокату визначається після розгляду справи №922/4270/23 Східним апеляційним господарським судом; в залежності від кількості судових засідань.
Сторони також погодили строк підписання Акту приймання передачі наданих послуг: протягом 10 календарних днів з дня ухвалення рішення Східним апеляційним господарським судом по справі №922/4270/23 за позовом ТОВ Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" до ТОВ "Ветпром" про стягнення 376492,53грн.,  та строк сплати вартості наданих послуг - протягом 30 календарних днів з дня підписання акту приймання - передачі наданих послуг, визначених в даному протоколі, шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок адвоката.

Крім того, представником позивача було додано до матеріалів справи детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги в межах апеляційного розгляду справи №922/4270/23 станом на 29.07.2024 (т.3 а.с.143), з якого вбачається, що на підставі укладеного договору про надання правової допомоги від 14.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" та адвокатом Яковенко Оксаною Григорівною, адвокатом було надано наступні послуги з питань захисту прав, виконання обов`язків та представництва законних інтересів клієнта під час розгляду Східним апеляційним господарським судом справи №922/4270/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветпром" про стягнення заборгованості:
- Ознайомлення зі змістом апеляційної скарги. Узгодження тактики, стратегії та формуванння правової позиції для участі у судовій справі в суді апеляційної інстанції. Здійснення юридичного, аналітичного аналізу положень законодавства, підзаконних нормативних актів. Пошук та вивчення релевантної судової практики. Підготовка та складання заяв по суті справи, зокрема, відзиву на апеляційну скаргу (8 годин);
- підготовка та участь в судовому засіданні 07.05.2024 (1година); 
- підготовка та участь в судовому засіданні 04.06.2024 (1година); 
- підготовка та участь в судовому засіданні 24.07.2024 (2години).
Всього 12 годин.
Всього кількість годин надання правової допомоги по договору про надання правової допомоги від 14.04.2023 (в межах розгляду справи №922/4270/23 Східним апеляційним господарським судом) становить 12 годин. Вартість надання правової допомоги становить: 8000,00грн, з розрахунку:
- пункти 1-2 детального опису робіт (наданих послуг) - 4000,00грн., відповідно до Протоколу визначення розміру гонорару (пункт 3.1. договору) при розгляді справи в суді апеляційної інстанції;
- пункти 3-4 детального опису робіт (наданих послуг) - 4000,00грн., відповідно до Протоколу визначення розміру гонорару (пункт 3.1. договору) при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, із розрахунку 2000,00грн. за участь в кожному судовому засіданні, окрім першого судового засідання.

До матеріалів справи також додано ордер про надання правничої (правової) допомоги від 29.09.2023 серії АХ №1149279, відповідно до якого Яковенко Оксана Григорівна уповноважена на підставі договору про надання правової допомоги від 14.04.2023 представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" у господарському суді Харківської області та в інших судах всіх інстанцій та юрисдикцій.
З матеріалів справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що адвокатом Яковенко Оксаною Григорівною було подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, крім того, вказаний адвокат приймав участь в судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду, які відбулись 07.05.2024, 04.06.2024 та 24.07.2024. 
Отже, матеріалами справи підтверджується факт надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" адвокатом Яковенко Оксаною  Григорівною в обсязі, що визначений в детальному  описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги в межах апеляційного розгляду справи №922/4270/23.

Згідно з частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Судова колегія зазначає, що загальне правило щодо розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі №906/598/19, додатковій постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №915/324/20.
У постанові Верховного Суду від 05.10.2021 у справі №907/746/17 зазначено, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, встановленого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначено також частинами 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст.41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).
Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Матеріалами справи підтверджується, що 06.08.2024 відповідачем було подано до апеляційного господарського суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх.№10305 т.3 а.с.153-155), в якому просить суд відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" про ухвалення додаткового рішення у справі.
Обґрунтовуючи підстави для задоволення вказаного клопотання посилався на те, що заявлена до стягнення сума витрат не відповідає критеріям розумності та співмірності, є надто завищеною та безпідставною.
Крім того, відповідач зазначає, що позивачем не було надано документів, що підтверджують фактично понесені ним витрати на правову допомогу. Зокрема, як стверджує відповідач, відповідно до Протоколу визначення розміру гонорару (пункт 3.1. договору) при розгляді справи в суді апеляційної інстанції від 01.04.2024, сторонами було погоджено, що в разі необхідності представництва інтересів клієнта в судових засіданнях по даній справі більше ніж в одному судовому засіданні клієнт додатково сплачує гонорар у розмірі 2000,00грн. за кожне судове засідання, в якому адвокатом Яковенко О.Г. здійснювалося представництво ТОВ Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології". 
Сторони погодили строк підписання Акту приймання-передачі наданих послуг протягом 10 календарних днів з дня ухвалення рішення Східним апеляційним господарським судом по справі №922/4270/23, а також строк сплати вартості наданих послуг – протягом 30 календарних днів з дня підписання Акту приймання-передачі наданих послуг, визначених в даному протоколі. 
Отже, як стверджує відповідач, з умов Протоколу визначення розміру гонорару (пункт 3.1. договору) при розгляді справи в суді апеляційної інстанції від 01.04.2024, який є який є невід`ємною частиною договору, вбачається, що остаточна вартість наданих послуг визначається в Акті приймання-передачі наданих послуг.
Разом з тим, серед наданих представником позивача документів відсутній відповідний Акт приймання-передачі наданих послуг, в якому було б визначено остаточний розмір гонорару, який підлягає сплаті. 

Судова колегія зазначає, що заперечення  відповідача про відсутність доказів понесення позивачем витрат в сумі 8000,00грн. є необґрунтованими, оскільки з положень пункту 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України випливає, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено .
Аналогічний правовий висновок викладено Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
В даному випадку, обсяг наданих послуг, виконаних робіт та їх вартість підтверджується Протоколом визначення розміру гонорару при розгляді справи в суді апеляційної інстанції від 01.04.2024, який було укладено сторонами на виконання умов пункту 3.1. договору про надання правової допомоги від 14.04.2024, а також детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги в межах апеляційного розгляду справи №922/4270/23 станом на 29.07.2024 підписаними представниками сторін.
Крім того, на думку судової колегії, доводи відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветпром" про необґрунтованість заявленої суми витрат, з огляду на те, що позивачем не надано доказів в їх обґрунтування, зокрема, акту приймання – передачі наданих послуг, в якому було б визначено остаточний розмір гонорару також є безпідставними, оскільки, як було зазначено вище, саме Протоколом визначення розміру гонорару при розгляді справи в суді апеляційної інстанції від 01.04.2024, який було укладено сторонами на виконання умов пункту 3.1. договору про надання правової допомоги від 14.04.2023 було визначено розмір гонорару адвоката за надані послуги під час апеляційного перегляду справи №922/4270/23.

Приймаючи до уваги той факт, що позивачу дійсно надавалась професійна правнича допомога згідно умов укладеного договору, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), з урахуванням конкретних обставин даної справи, судова колегія вважає, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00грн. є повністю співмірними, відповідають складності справи, витраченим адвокатом часом та не є завищеними щодо іншої сторони спору.
Отже, розподіляючи витрати, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології", на професійну правничу допомогу, судова колегія зазначає, що надані до матеріалів справи докази на суму 8000,00грн., в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
З огляду на вищевикладене, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат під час розгляду справи, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин справи, керуючись статтями 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку, що витрати позивача  на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції, підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 8000,00грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ: 

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" про ухвалення додаткового рішення (вх.№10017) задовольнити. 
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветпром" (61001, м. Харків, вул. Смольна, буд. 30, код ЄДРПОУ 40196783) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Українські ветеринарні технології" (62341, Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул. Курортна, буд.10, код ЄДРПОУ 39163688) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 8000,00грн.
Повний текст постанови складено 08.08.2024.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                         О.В. Плахов  

Суддя                                                                                                О.І. Терещенко  

Суддя                                                                                                П.В. Тихий