Справа № 466/7140/23                                                Головуючий у 1 інстанції: Свірідової В.В. 
Провадження № 22-ц/811/1430/24                                 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       16 липня 2024 року                                                        м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Копняк С.М.,
суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2024 року, в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

в липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила змінити призначений за судовим наказом Шевченківського районного суду м. Львова від 01 червня 2021 року по справі № 466/1130/21 спосіб стягнення аліментів, який підлягав стягненню з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття; ухвалити рішення суду, яким стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказувала, на те, що 01 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на малолітню доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 12 червня 2023 року, виданого державним виконавцем Сихівського ВДВС у м. Львові Рудницькою М.О., з лютого 2021 року по липень 2022 року відповідачу нараховувалася 1/4 частина від доходів (або середньої заробітної плати боржника для даної місцевості). За таких обставин відповідач в даний період часу оплачував щомісячно аліменти в розмірі від 2 919,25 гривен до 4 143,85 гривень.
В період з серпня 2022 року по даний час відповідач оплачує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в середньому становить від 1 372 грн до 1 416,50 грн щомісячно. Підставою сплати мінімального розміру аліментів є те, що відповідач оформлений в ТОВ «Благода Компані» за цивільно-правовим договором, де отримує заробітну плату в розмірі від 1 234,67 грн до 2 410 гривень.
В добровільному порядку, відповідач не має наміру надавати більшу матеріальну допомогу на утримання доньки.
З врахуванням вищенаведених обставин вважає, що відповідач свідомо з метою уникнення належного матеріального утримання дитини, а також з метою приховати свій справжній дохід, уклав з ТОВ «Благода Компані» цивільно - правовий договір на мізерну суму доходу.
У зв`язку з чим, вона звернулась до суду з позовною заявою про зміну розміру та способу стягнення аліментів.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Вирішено: 
Змінити призначений за судовим наказом Шевченківського районного суду м. Львова від 01 червня 2021 по справі № 466/1130/21 спосіб стягнення аліментів, який підлягав стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно тверду грошову суму в розмір 2000,00 (дві тисячі гривень), яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В частині стягнення аліментів допустити негайне виконання рішення суду за один місяць.
У зв`язку із зміною нарахування та стягнення аліментів припинити стягнення з ОСОБА_2 , аліментів на підставі судового наказу Шевченківського районного суду м. Львова від 01 червня 2021року.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 1 211, 20 гривень.
Рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , подавши в травні 2024 року апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2024 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що аліменти, які сплачує відповідач в сумі 1 400 грн не відповідають навіть мінімальному встановленому законом прожитковому мінімуму для дитину відповідного віку, істотного зростання індексу споживчих цін, збільшення матеріальних витрат на утримання доньки стосовно забезпечення її продуктами харчування належної якості, вітамінами, необхідним сезонним одягом та взуттям, забезпечення дитини необхідним шкільним приладдям, спортивним інвентарем для дозвілля, на культурний, духовний та соціальний розвиток дитини, забезпечення лікування доньки у випадку потреби, відтак, вважає законним змінити стягуваний розмір аліментів із 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитиня відповідного віку на тверду грошову суму в розмірі 5 000 гривень щомісячно, для належного утримання та забезпечення дитини, із застосуванням до цього розміру аліментів індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення донькою повноліття.
Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції, нехтуючи нормами матеріального права вважав, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2 000 гривень, обґрунтовував це тим, що суттєвих змін у матеріальному становищі позивача не відбулось, а у відповідача наявна заборгованість по аліментах, кредити, тощо, відтак він не в змозі сплачувати затребувану суму аліментів в розмірі 5 000 гривень.
З даними висновком суду заявник не погоджується, вказує, що відповідач є молодою особою працездатного віку, веде розмірений спосіб життя (систематичне придбання брендових речей, одягу, взуття, належний відпочинок), інших утриманців не має. З врахуванням даних обставин, а також того факту, що відповідач свідомо приховує свій реальний розмір доходу, з нього слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 гривень.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції, без повідомлення учасників справи. 
З урахуванням вищенаведеного, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи. 
За приписами частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною другою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Судами двох інстанцій встановлено, що в період з 28 вересня 2013 року до 04 травня 2021 року позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 .
Від подружнього життя у них народилися донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає із позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6,7).
05 травня 2021 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується відповідним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05 травня 2021 року, справа № 466/1127/21 (а.с.8-9).
01 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на малолітню доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).
Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 12 червня 2023 року, виданого державним виконавцем Сихівського ВДВС у м. Львові Рудницькою М.О., з лютого 2021 року по липень 2022 року відповідачу нараховувалася аліменти у розмірі 1/4 частина від доходів, виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. За таких обставин відповідач в даний період часу оплачував аліменти в розмірі від 2 919, 25 гривен до 4 143,85 гривень (а.с.12).
В період з серпня 2022 року по даний час відповідач оплачує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в середньому становить від 1 372,00 грн до 1 416,50 грн щомісячно.
Позивач вказує, що стягнута судом сума аліментів у даний час не забезпечує належне матеріальне утримання та фізичний розвиток дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.
За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно з метою матеріального утримання дитини.
Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків щодо дитини.
Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів
За положеннями частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Аналіз змісту статей 181 та 192 СК України свідчить про те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
За приписами частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.»
Зі змісту позовної заяви вбачається, що необхідність зміни способу стягнення аліментів, які стягуються на малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач обґрунтовує не тільки зміною гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, недостатністю розміру аліментів, визначених рішенням суду, для належного їх утримання, гарантування нормального фізичного, духовного та культурного розвитку дітей, забезпечення усіх необхідних їх потреб, які внаслідок зростання дітей постійно збільшуються, а також і тим, що відповідач є працездатною особою, його розмір доходу є достатнім та стабільним, інших утриманців він не має.
Відтак, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є єдиною підставою, на яку покликається позивач, для збільшення розміру аліментів, а існує в сукупності з іншими обставинами, які дають підстави для висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що якнайкраще відповідатиме її інтересам на достойне матеріальне забезпечення, які не можуть бути ущемленими.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у 2024 році установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3 196 гривні.
Аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи те, що з часу присудження аліментів - 01 червня 2021 року, через інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, у зв`язку із чим раніше встановлений розмір аліментів, який є меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може забезпечити належний рівень матеріального утримання доньки сторін, зважаючи на рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального утримання дітей, прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, який батьки повинні забезпечити дитині, збільшення потреб малолітньої доньки сторін, відсутність в матеріалах справи доказів про неможливість працездатного платника аліментів сплачувати аліменти у мінімальному рекомендованому законодавцем розмірі аліментів на одну дитину, колегія суддів вважає, що розмір стягуваних аліментів, присуджених судом першої інстанції слід змінити, збільшивши такий з 2 000 грн до 3 196 грн, і такий розмір підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Такий розмір аліментів, відповідає встановленим судом фактичним обставинам справи та інтересам доньки сторін, яка потребує матеріального утримання в більшому розмірі.
Пунктами 1 та 2 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За приписами частини другої статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Враховуючи вказане, рішення суду першої інстанції слід змінити, у зв`язку з цим абзац третій резолютивної частини рішення слід викласти в наступній редакції: «стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 3 196, 00 грн (три тисячі сто дев`яносто шість гривень), яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття».
В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. 
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382 – 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2024 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в такій редакції: 
«стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 3 196(три тисячі сто дев`яносто шість) грн 00 коп., яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття».
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 16 липня 2024 року. 

Головуючий                                                        С.М. Копняк

Судді:                                                                С.М. Бойко

                                                                       А.В. Ніткевич