ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1191/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №703/3774/23 Категорія: 304090000 	Крива Ю.В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       24 липня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Карпенко О.В., Василенко Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 квітня 2024 року (повний текст складено 06.05.2024) у справі за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, –

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 серпня 2017 року між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та ОСОБА_1 було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630713075. Відповідно до умов Кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації.
Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту.
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 22 січня 2023 року утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 47954,11 грн. та складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 24917,12 грн., заборгованості по простроченому тілу кредиту в розмірі 21218,03 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 215,93 грн. та заборгованості по відсоткам за прострочену заборгованість в розмірі 1603,03 грн., яку позивач просив стягнути суд на свою користь.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 квітня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 630713075 від 15 серпня 2017 року у розмірі 47954,11 грн. та 2684 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору, а всього 50 638,11 грн. 
Судове рішення мотивовано тим, що позивач на підтвердження заявлених позовних вимог надав докази щодо укладення кредитного договору між сторонами, які містять докази належного повідомлення споживача про умови кредитування.
Натомість, будучи ознайомленою з позицією позивача, ОСОБА_1 жодних доказів на підтвердження власної позиції та спростування доводів позивача не надала.
Заперечуючи проти укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, відповідач не надала витяг з особового рахунку про рух коштів за період з 15 серпня 2017 року по день пред`явлення позову до суду, тим самим не спростувала доводи позовної заяви про отримання нею коштів.
Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано.
Відтак, за відсутності будь-яких інших доказів по справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, погашення заборгованості відповідачем, суд встановив такий розмір виходячи з розрахунку позивача, та вважав доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом у розмірі 47954,11 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийнятим із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що між сторонами не досягнуто згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору.
Оферта, яка надана банком в підтвердження умов договору за своїм змістом є лише пропозицією однієї сторони про намір укласти договір з другою стороною, після якої другою стороною необхідно прийняти таку пропозицію (акцептувати). В результаті таких послідовних дій, договір можна вважати укладеним.
З оферти неможливо встановити згоду двох сторін, щодо істотних умов договору.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та судом першої інстанції встановлено, що 15 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Альфа Банк» з офертою на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 200000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Оферта містить власноручний підпис позичальника. Згідно з п. 11 оферти визначено, що угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання Банком акцепту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та надання суми кредиту, що вказана в цій оферті (а.с.4).
Того ж дня, 15 серпня 2017 року ПАТ «Альфа Банк» підписано акцепт на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яким банк підтвердив, що приймає пропозицію (оферту) ОСОБА_1 на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 200000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності (а.с. 4-зворот).
Також, 15 серпня 2017 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», підписанням якої підтвердила, що вказана анкета заява є акцептуванням публічної пропозиції в розумінні ст. 642 ЦК України, її згодою на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» та отримання банківських послуг на умовах визначених публічною пропозицією за продуктами банку (а.с. 5).
Крім того, 15 серпня 2017 року ОСОБА_1 підписала акцепт на укладення договору про використання факсимільного відтворення аналогу власноручного підпису та відбитку печатки при укладенні договору добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток, яким прийняла пропозицію ПАТ «Страхова компанія Альфа страхування»; договір добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток № 248.630713075.111 від 15 серпня 2017 року ПАТ «Страхова компанія Альфа страхування»; угоду на використання аналогу власноручного підпису та паспорт споживчого кредиту, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти (а.с.4-7).
Відповідно до оферти ОСОБА_1 запропонував ПАТ «Альфа-Банк» укласти з нею угоду про надання кредиту, шляхом встановлення Відновлюваної кредитної лінії по рахунку. Підставою для укладення цієї угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».
Оферта містить умови споживчого кредиту: ліміт відновлювальної кредитної лінії 200000,00 грн.; процентна ставка 24 % річних, тип процентної ставки – фіксована.
Також з наданого позивачем паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено максимальну суму кредиту   200000,00 грн., строк кредитування – 12 місяців з можливістю пролонгації, реальну річну процентну ставку 24 % річних.
Отримання відповідачем коштів за вказаним договором, а також користування кредитними коштами та сплата платежів підтверджується випискою по рахунку з кредитною карткою Word Debit Mastercard, в якій міститься повна інформація про рух коштів, відображено всі операції за кредитною карткою, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей. (а.с. 12-19).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконала.
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
Відповідно розрахунку заборгованості станом на 22 січня 2023 року заборгованість за вказаним договором становить – 47954,11 грн. та складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 24917,12 грн., заборгованості по простроченому тілу кредиту в розмірі 21218,03 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 215,93 грн. та заборгованості по відсоткам за прострочену заборгованість в розмірі 1603,03 грн. (а.с.11).
Згідно з п. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до п. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
З матеріалів справи вбачається, 15 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Альфа Банк» із офертою на укладання угоди на обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії у розмірі 200 000,00 грн. за фіксованою процентною ставкою 24 % річних із обов`язковим платежем в розмірі 7 % від суми загальної заборгованості, але не менше 50,00 грн.
Відповідно до умов оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої відповідач отримав кредит в розмірі 15000,00 грн. з фіксованою процентною ставкою 24% річних.
У оферті зазначено про пропозицію укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», укладеного між ОСОБА_1 та банком. Того ж дня банк акцептував пропозицію на наведених у оферті умовах.
15 серпня 2017 року позивач підписав анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої підписанням акцепту ОСОБА_1 підтверджує прийняття публічної пропозиції та укладення договору між ним та банком на умовах, викладених у публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці банку, паспорт споживчого кредиту та угода на використання аналогу власноручного підпису клієнта.
Позичальник ОСОБА_1 допустила неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором.
З наданого АТ «Сенс Банк» розрахунку заборгованості, виписки по особовому рахунку вбачається, що станом на 28.02.2023 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 47954,11 грн., з яких: тіло кредиту 24917,12 грн., відсотки за кредитом 215,93 грн., прострочене тіло кредиту 21218,03 грн., відсотки за прострочену заборгованість 1603,03 грн. (а.с.11).
Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що вбачається із виписки по рахунку з кредитною карткою, що у свою чергу підтверджує факт укладення кредитного договору.
Відповідач ОСОБА_1 не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «Альфа-Банк», не довела відсутність заборгованості.
Таким чином, позовні вимоги АТ «Сенс Банк» є обґрунтованими.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідноз ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 квітня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Судді