КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 759/4926/22                                                                                    Головуючий у 1 інстанції Горбенко Н.О.
Провадження №22-ц/824/2956/2024                                                               Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
18 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року у складі судді, у справі за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
УСТАНОВИВ:
 
У травні 2023 року позивач звернувся до суду першої інстанції з вказаним позовом посилаючись на те, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року та правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34.
Позивач зазначає, що квартира АДРЕСА_1 , під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, відповідач ОСОБА_1 є власником особового рахунку з надання послуги з централізованого опалення та/ або централізованого постачання гарячої води НОМЕР_2, а отже є споживачем послуг, які надає позивач.
Відповідач від послуг у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялася (не відключалася).
Таким чином, виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: позивач надає послуги, щомісячно надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а відповідач споживає надані послуги та зобов`язаний оплатити їх вартість.
Проте, відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та/ або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 31.10.2021 року складає 33 924,79 грн (заборгованість за послуги з централізованого опалення - 17 591,61 грн, заборгованість з централізованого постачання гарячої води - 16 333,18 грн.).
Крім того, позивач на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року, укладеного з ПАТ «Київенерго», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 17 386,01 грн.
Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за: 
- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 9 742,25 грн, заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 7 643,76 грн;
- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 17 591,61 грн, заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 16 333,18 грн;
- витрати, пов`язані із отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у розмірі 33,00 грн., а також судовий збір в сумі 2 481,00 грн.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»:
- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 9 742,25 грн, заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 7 643,76 грн;
- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 9 742,25 грн, заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 16 333,18 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 2 101,46 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині відмови у стягненні заборгованості КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», в особі представника Лопатіна К.О., подали апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до 01 травня 2018 року, позивачем надано додатки № 1 та № 2 до договору цесії від 11 жовтня 2018 року № 602-18 та розрахунок заборгованості за надані послуги.
Скаржник зазначає, що в ухвалі суду першої інстанції від 09 травня 2023 року зазначено, що позовна заява відповідає вимогам, передбаченим ст. ст. 175, 177, 274 ЦПК України, підстави для залишення її без руху, повернення або відмови у відкритті провадження у цивільній справі, відсутні. 
Отже, відкривши провадження по справі, суд першої інстанції підтвердив, що в позовній заяві достатньо доказів відносно заявлених вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача за спожиті до 01 травня 2018 року та з 01 травня 2018 року послуги. 
Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки наданим позивачем доказам, що призвело до передчасних та помилкових висновків про недоведеність позовних вимог щодо наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за спожиті послуги централізованого опалення з 01 травня 2018 року.
На підставі викладеного в апеляційній скарзі, скаржник просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла з  01 травня 2018 року у розмірі 17 591,61 грн. В іншій частині рішення залишити без змін. Також, скаржник просить вирішити питання щодо стягнення судових витрат.
Крім того, в апеляційній скарзі апелянт просить розгляд справи здійснювати в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомленням учасників справи.
Колегія суддів відхиляє клопотання позивача про розгляд апеляційної скарги з викликом сторін з огляду на наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомленням учасників справи.
Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Таким чином, питання повідомлення (виклику) учасників справи у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб вирішується апеляційним судом з урахуванням конкретних обставин справи.
У даній справі ціна позову становить 51 310,80 грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Суд апеляційної інстанції надає учасникам процесу у даній справі належні умови для ознайомлення з рухом справи. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час розгляду і доводів і міркувань інших осіб відповідно до вимог ЦПК України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.
КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» детально виклало свою позицію у позовній заяві, відповіді на відзив та апеляційній скарзі, а тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участі.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року оскаржується лише в частині незадоволених позовних вимог.
В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходійшло. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог у частині стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення з 01 травня 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що належний розрахунок заборгованості в матеріалах справи відсутній, що позбавляє суд можливості перевірити з якого періоду нарахована та яка заборгованість, а також розмір щомісячних платежів та правильність нарахування вказаної суми.
Також, суд першої інстанції зазначив, що не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з отриманням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки такі витрати не є судовими витратами у розумінні ст. 133 ЦПК України, а тому компенсації не підлягають.
Апеляційний суд не може в повній мірі погодитися із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Із матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.
З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».
11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку № 1 та додатку №2 до цього договору.
Відповідно до додатку № 1 та № 2 до договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги відносно ОСОБА_1 по стягненню заборгованості за послуги з централізованого опалення (а.с. 8).
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Малиновською О.Ю., зареєстровано в реєстрі за №3740. (а.с. 97-98)
Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила).
Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
У даній справі встановлено, що надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за період часу до травня 2018 року заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води становить 9742,25 грн., а з 1 травня 2018 року - 7643,76 грн.
Заборгованість за послуги з централізованого постачання опалення до травня 2018 року становить 17591,61 грн., а з 1 травня 2018 року - 16333,18 грн.
Загальна сума за надані послуги станом на 31.10.2021 року становить 51310,80 грн.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення з 01.05.2018 рок у розмірі 17 591,61 грн, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів як суму заборгованості.
Проте, з такими висновками повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.
Предметом апеляційного оскарження є рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 року у розмірі 17591,61 грн.
Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18,20,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМ України від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настав за розрахунковим.
Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення.
Установлено, що відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири з 2002 року.
Відповідно ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які до 1 травня 2018 року постачало ПАТ «Київенерго» та на даний час постачає КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», яке на підставі договору цесії набуло право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості, яка виникла до 1 травня 2018 року.
З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості слідує, що заборгованість ОСОБА_1 за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 року становить 17591,61 грн.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач жодних заперечень ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції щодо не користування, неотримання, ненадання послуг до 2018 року, а також після 2018 року з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , не подавала. Також не скористалася своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву та на апеляційну скаргу.
Однак, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки наданим позивачем доказам, частково задовольняючи вимоги позивача про стягнення заборгованості з централізованого опалення за період з 01.05.2018 року в розмірі 9742,25 грн, не навів належного мотивування такого рішення.
Доказів на спростування заявленого позивачем розміру заборгованості матеріали справи не містять.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованості за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення в повному обсязі - 17 591,61 грн.
Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України,суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, яке ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В той же час, апеляційний суд доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги. Оскільки суд першої інстанції своїм рішенням стягнув з відповідача на користь позивача частину заборгованості з централізованого опалення за період з 01.05.2018 року в сумі 9742,25 грн, апеляційний суд вважає правильним, скасувавши рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог та достягнути решту суми заборгованості в розмірі 7 849,36 грн (17591,61-9742,25), а не в заявленому позивачем розмірі 17 591,61 грн, з метою уникнення подвійного стягнення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» при зверненні до апеляційної інстанції з апеляційною скаргою сплачено судовий збір у розмірі 3 721,50 грн, оскільки апеляційну скаргу задоволено на 44%, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно до розміру задоволених вимог, тобто в розмірі 1637,46 грн, а також 379,54 грн судового збору за подання позовної заяви, недостягнутого судом першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 80, 82, 141, 367, 369, 374, 376 України, апеляційний суд
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу представника комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Лопатіна Костянтина Олександровича - задовольнити частково.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01 травня 2018 року в розмірі 7849 (сім тисяч вісімсот сорок дев'ять) гривень 36 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 1637 (одна тисяча шістсот тридцять сім) гривень 46 копійок, а також 379 (триста сімдесят дев'ять) гривень 54 копійки судового збору за подання позовної заяви.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.
 
Реквізити сторін:
Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», зареєстроване місце знаходження: пл. Івана Франка, 5, м. Київ, 01001 код ЄДРПОУ 40538421;
ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
 
Повний текст постанови складено 18 липня 2024  року.

 
Суддя-доповідач                                                         Д.О. Таргоній
 
Судді:                                                                          С.А. Голуб 
 
Т.А. Слюсар