ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року	  м. Одеса	Справа № 910/17582/23	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді   Принцевської Н.М.;
суддів:   Діброви Г.І., Ярош А.І.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, пр-т Шевченка,29)

Секретар судового засідання (за дорученням головуючого судді): Соловйова Д.В.
Представники сторін: 
Від позивача: Сєбова О.І.;
Від відповідача: Розенбойм Ю.О.;

розглянувши апеляційну скаргу   Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт"
на рішення   Господарського суду Одеської області від 13.05.2024
по справі   №910/17582/23
за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт"
до   Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Проект Інтернешнл"             
про   стягнення завданих збитків у розмірі 1 342 658,26 грн,
(суддя першої інстанції: Малярчук І.А., дата та місце ухвалення рішення: 13.05.2024 року, Господарський суд Одеської області, м. Одеса, просп. Шевченка, 29),          

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" звернулось до Господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Проект Інтернешнл" (65005, м. Одеса,        вул. Прохоровська, 45Б, код ЄДРПОУ 41239326) про стягнення завданих збитків у розмірі 1342658,26 грн.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Рівер Гейт» зазначає, що 12.11.2021 між ТОВ «РІВЕР ГЕЙТ» та ТОВ «Марін Проект Інтернешнл» було укладено Договір підряду №12/11-21 на проектні роботи для об?єкта будівництва під назвою: «Реконструкція гідротехнічної частини невиробничих будівель зі спорудами за адресою Миколаївська обл., м.Миколаїв, площа Заводська, будинок 1 О», згідно якого позивач доручає, а відповідач зобов?язується розробити проектно-кошторисну документацію (стадія проектування - «Проект» та «Робоча документація», згідно ДБН А.2.2-3-2014) для об?єкта будівництва під назвою: «Реконструкція гідротехнічної частини невиробничих будівель зі спорудами за адресою Миколаївська обл., м. Миколаїв, площа Заводська, будинок 1 0.». Договірна вартість робіт у розмірі 1090000,00 грн., яка перераховується Замовником як попередня оплата в розмірі 100% загальної договірної вартості робіт протягом 10 банківських днів з дати укладення Договору. Так, 19.11.2021 ТОВ «РІВЕР ГЕЙТ» у встановлений строк сплатило попередню оплату в розмірі 100% загальної договірної вартості робіт у сумі 1 090 000, 00 грн., однак, як стверджує позивач через відсутність вихідних даних проектні роботи не могли були розпочаті, тому позивач згідно з ч. 4 ст. 849, ст.1212 Цивільного кодексу України  відмовився від Договору №12/11-21 від 12.11.2021 та просив повернути йому безпідставно набуті кошти, проте виконавець відмовився повертати кошти стверджуючи, що ним виконані роботи за Договором №12/11-21 від 12.11.2021 та передано проектно-кошторисну документацію.
Не погодившись із виконаною відповідачем проектно-кошторисною документацією позивач звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення вартості робіт за Договором №12/11-21 від 12.11.2021 у розмірі 1090000,00 грн. Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.12.2022 року по справі №916/2100/22 позов ТОВ «Рівер Гейт» задоволено та стягнуто з ТОВ "Марін Проект Інтернешнл" на користь позивача 1 090 000,00 грн та 16 350,00 грн судового збору. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 апеляційну скаргу ТОВ «Марін Проект Інтернешнл» задоволено, рішення від 13.12.2022 по справі №916/2100/22 скасовано, у задоволені позову - відмовлено. Ухвалою від 13.06.2023 Касаційний господарський суд у складі Верховного суду відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «РІВЕР ГЕЙТ» на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023, як таку, що подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню через відсутність "виняткового значення справи для скаржника" та/або "суспільного інтересу". Не погодившись з якістю виконаних робіт, вважаючи, що вони не відповідають умовам договору №12/11-21 від 12.11.2021, позивач замовив у ТОВ «Судово-експертна компанія «АЛІНГЕЗ» експертизу проектно-кошторисної документації, розробленої відповідачем. Висновком експерта від 04.08.2023 за результатами проведення комісійної будівельно-технічної експертизи документації експертною комісією встановлено, що надана документація не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва та нормам ДБН, договору №12/11-21 від 12.11.2021 та додатку №1 до цього договору (завдання на проектування), не є проектною документацією в розумінні нормативно-правових актів в галузі будівництва і не може бути використана у якості проектної документації для реалізації об?єкту будівництва, а роботи ТОВ «Марін Проект Інтернешнл» по створенню цієї документації не є проектними роботами. 
З викладеного, позивач стверджує, що відповідач виконав роботи, які повнісю не відповідають умовам Договору №12/11-21 від 12.11.2021 та нормативно-правовим актам і нормативним документам, що є неналежним виконанням зобов`язань за договором. Позивач вважає, що ТОВ «Марін Проект Інтернешнл» навмисно та свідомо допустив істотні недоліки, які неможливо усунути і через які останній етап в проектуванні ТОВ «Рівер Гейт» не може виконати, у зв?язку з чим у позивача виникли збитки.
За таких обставин позивач вважає, що сплачена передплата за Договором №12/11-21 від 12.11.2021 у розмірі 1 090 000,00 грн. є понесеними позивачем збитками. Крім цього, позивач вважає, що збитками є понесені судові витрати у розмірі 252 658,26 грн., які пов?язані з розглядом судової справи №916/2100/22, що складаються з   ??оплати за підготовку фотокопій (поліграфію) для судової справи №916/2100/22 в сумі 28 996,96 грн.,   ??адвокатських витрат в сумі 117 784,30 грн., судового збору по справі в сумі 40 875,00 грн. та витрат на оплату за проведення експертизи у сумі 65 000,00 грн. у даній справі.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.05.2024 по справі №910/17582/23 відмовлено повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" (03041, м. Київ, вул. Героїв Оборони, 10А, код ЄДРПОУ 44143731) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Проект Інтернешнл" (65005, м. Одеса,        вул. Прохоровська, 45Б, код ЄДРПОУ 41239326) про стягнення завданих збитків у розмірі 1342658,26 грн.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що оскільки у справі №916/2100/22 брали участь ті ж самі сторони, що й у справі №910/17582/23, спірні правовідносини, пов`язані із стягненням 100% оплаченої суми за договором, з огляду на встановлені судовими інстанціями у справі №916/2100/22 обставини, вважає такою, що не потребує доведенню правомірність отримання відповідачем 100% вартості послуг у розмірі 1090000,00 грн. за Договором №12/11-21 від 12.11.2021, а відповідно суд не вбачає наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки відповідача, шкідливого результату такої поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду. Вимоги та доводи позивача в даній справі зводяться лише до заперечуваності, конкуренції судового рішення, яке набрало законної сили, що є неприйнятним. При цьому, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив про недослідження судами доказів та відсутності доказів при розгляді справи №916/2100/22, зокрема, висновку експерта №27-07-2023 від 04.08.2023, листа ТОВ «Рівер Гейт» від 22.05.2023 вих.№23/43-05, а отже наявності нових обставин, що не може бути підставою подання нового позову, оскільки невикористання своїх прав та обов`язків сторонами в процесі судового провадження при розгляді справи №916/2100/22 не може спростовувати висновки, викладені у судових рішеннях.
Стосовно посилання позивача на включення до складу збитків судових витрат та витрат на проведення експертизи в сумі 252658,26 грн., пов`язаних із розглядом справи №916/2100/22 суд зазначив, що судові витрати у розмірі 252658,26 грн. складаються з судового збору, витрат на правничу допомогу та витрат на проведення експертизи, понесених під час розгляду справи №916/2100/22, відтак понесені витрати по справі №916/2100/22 не можуть бути віднесені до складу збитків, а отже бути предметом розгляду справи №910/17582/23, оскільки Господарським процесуальним кодексом України чітко визначено, що судові витрати розподіляються між сторонами виключно в межах розгляду судової справи з провадження якої провадились їх оплати.
Звідси, за необґрунтованістю та недоведеністю суд відмовив в задоволенні заявлених позивачем позовних вимог щодо стягнення з відповідача збитків в сумі 1342658,26грн.
03.06.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" на рішення Господарського суду Одеської області від 13.05.2024 по справі №910/17582/23.
Скаржник не погоджується з рішенням від 13.05.2024, вважає його незаконним і необґрунтованим через неповне та неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів судом першої інстанції.
Апелянт зазначає, що постановою від 17.05.2023 у справі №916/2100/22 було встановлено виконання робіт відповідачем. Проте, якість цих робіт, відповідність їх умовам Договору та законодавчим нормам судом у справі №916/2100/22 не перевірялась, оскільки це не було предметом спору.
Заявник апеляційної скарги  вказує, що замовив у ТОВ «Судово-експертна компанія «АЛІНГЕЗ» висновок експертизи за результатами проведення комісійної будівельно-технічної експертизи документації, яку розробив виконавець. Експертною комісією встановлено, що відповідач виконав роботи, які на 100% не відповідають вимогам умовам Договору та нормативно-правових актів і нормативних документів, що є неналежним виконанням зобов`язань за Договором. 25.08.2023 позивач направив претензію за вих.№ 23/81-08ю з вимогою до 04.09.2023 оплатити суму у розмірі 1 342 658,26 гривень. Будівельними експертами ТОВ «УКРЕКСПЕРТИЗА ГРУП» та ТОВ «Судовоекспертна компанія «АЛІНГЕЗ» встановлено, що документація відповідача фактично не є проектною документацією, а прийнята робота має невиправні недоліки, що складають 100 % вартості цих робіт. Ці докази підтверджують, що через протиправні дії відповідача, у позивача виникли збитки у розмірі 1 342 658,26 гривень, що згідно зі ст.324 Господарського кодексу України є підставою для подання позову з їх відшкодування з відповідача та предметом розгляду  у даній справі.
Апелянт вважає, що суттєвим порушенням судом першої інстанції ст.209 Господарського процесуального кодексу України є факт не дослідження та ігнорування судом ст.324 Господарського кодексу України, на яку посилався позивач як на правову підставу для пред`явлення позовних вимог.
Суд першої інстанції, на думку позивача, неправильно встановив підстави для пред`явлення позову. Позов подано через виявлені недоліки у роботі відповідача після її прийняття, а не через спробу позивача оскаржити факт прийняття цих робіт у відповідача, а також судом першої інстанції проігноровано відмінність підстав виникнення збитків по справі №910/17582/23 від підстав виникнення ціни позову по справі №916/2100/22, що призвело до незаконного, необґрунтованого їх ототожнення в оскаржуваному рішенні.  
Крім того, на переконання скаржника, сума у розмірі 252658,26 грн. є додатковими реальними збитками, в які входять судові витрати за проведення будівельно-технічної експертизи на суму 65 000,00грн. Висновки суду про неможливість розглядати у справі №910/17582/23 суми судового збору, витрат на правничу допомогу, які були понесені під час розгляду справи №916/2100/22, не відповідають ст.22, ст.1166 Цивільного кодексу України та ст. 224, ч.1 ст.225 Господарського кодексу України. Встановленні судом першої інстанції обмеження для включення витрат у склад збитків є незаконними. Через неправильне та неповне встановлення обставин справи суд першої інстанції безпідставно відмовив Скаржнику у включенні до збитків суми 252658,26 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" на рішення Господарського суду Одеської області від 13.05.2024 по справі №910/17582/23; витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №910/17582/23.
13.06.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/17582/23.
21.06.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суу першої інстанції без змін.
Крім того, у відзиві відповідач вказує, що документи, надані позивачем в якості доказів, не можуть вважатися допустимими та такими, що входять до предмету доказування.
Також відповідач вказує, що заявлені позивачем суми до стягнення не є збитками, а суд першої інстанції правомірно визначив підстави та предмет позову, у зв`язку з чим відмовив в задоволенні позовних вимог.
20.06.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі №910/17582/23 Державну інспекцію архітектури та містобудування України у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача.
В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначає, що результаті ухвалення судового рішення в апеляційній інстанції про залишення в силі рішення від 13.05.2024, скаржник набуде право вимагати від ДІАМ видати дозвіл на будівництво за реальної відсутності вихідних даних та фактично за відсутності проектної документації, а ДІАМ на підставі п.1, пп. 152 п.4 Постанови №1340 буде зобов`язаний приймати рішення про видачу такого дозволу
Позивач вважає, що рішення господарського суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки ДІАМ, який не брав участі у справі, тому необхідно його залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача.
24.06.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли заперечення проти залучення до участі у справі в якості третьої особи – ДІАМ.
Відповідач вказує, що з огляду на предмет доказування, предмет та підстави позову у даній справі, Державна інспекція архітектури та містобудування України не має жодного «юридичного інтересу до справи», у цього державного органу відсутнє та об`єктивно не може виникнути право регресу до жодної зі сторін справи, а розгляд справи про стягнення нібито заподіяних позивачу збитків – не може вплинути на права або обов`язки цього державного органу щодо будь-якої зі сторін у справі.
Також 31.07.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Державної інспекції архітектури та містобудування України надійшли заперечення проти залучення  у даній справі останньої в якості третьої особи.
На переконання Інспекції, вона не є органом, який уповноважений чинним законодавством на вчинення будь-яких дій щодо позбавлення відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, кваліфікаційного сертифіката. Таким чином,  рішення у справі не впливає на права або обов`язки ДІАМ щодо сторін у справі № 910/17582/23.
В судовому засіданні 12.08.2024 судова колегія відмовила в задоволенні клопотання позивача про залучення третьої особи у даній справі, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (частини 4 статті 50 Господарського процесуального кодексу України).
Колегія суддів наголошує, що у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. При цьому зазначення на якій стороні (позивача чи відповідача) може вступити у справу третя особа залежить від того, з якою зі сторін у неї існує правовий зв`язок.
Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з`ясовувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.
Відтак, з огляду на те, що зазначена справа   не впливає   на жодні права і обов`язки Державної інспекції архітектури та містобудування України, то в задоволенні клопотання позивача Державну інспекцію архітектури та містобудування України у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору слід   відмовити.
04.07.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.
          В судових засіданнях 02.09.2024 та 12.09.2024 представники сторін підтримали доводи та вимоги, викладені ними письмово. Представник позивача просив задовольнити його апеляційну скаргу та скасувати рішення місцевого господарського суду. Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, наполягав на залишенні рішення суду першої інстанції без змін, а скарги – без задоволення.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 12.11.2021 між ТОВ «Рівер Гейт» (замовник) та ТОВ «Марін Проект Інтернешнл» (виконавець) укладено договір на проектні роботи № 12/11-21.
За умовами пункту 1.1 Договору замовник доручає, а Виконавець зобов`язується розробити проектно-кошторисну документацію (стадія проектування - «Проект» та «Робоча документація», згідно ДБН А.2.2-3-2014) в подальшому проектні роботи для об`єкта будівництва під назвою: «Реконструкція гідротехнічної частини невиробничих будівель зі спорудами за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, площа Заводська, будинок 1О». 
Проектні роботи виконуються Виконавцем в об`ємі, згідно з завданням на проектування (Додаток № 1 до цього Договору), який є його невід`ємною частиною. Проектні роботи виконується на основі вимог нормативно-правових документів, що діють на території України (пункт 1.2 Договору).
Виконавець зобов`язаний приступити до виконання робіт після укладення та підписання вказаного Договору, а також отримання від Замовника: Завдання на проектування (Додаток №1 до цього Договору); Технічних умов; Вихідних даних, відповідно до Додатку А ДБН А.2.2.-3-2014 (пункт 1.3 Договору).
Термін виконання робіт 180 (сто вісімдесят) календарних днів з моменту здійснення попередньої оплати (пункт 1.4 Договору).
Загальна договірна вартість робіт за цим Договором становить 1   090   000   грн. (один мільйон дев`яносто тисяч гривень 00 копійок), в т.ч. ПДВ 20% - 181666,67 грн. (пункт 2.1 Договору).
Оплата за цим Договором проводиться Замовником шляхом перерахування попередньої оплати в розмірі 100% загальної договірної вартості робіт протягом 10 (десяти) банківських днів з дати укладення Договору (пункт 2.2 Договору).
Форма оплати: безготівковий розрахунок шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Виконавця (пункт 2.3 Договору).
При виникненні у Замовника необхідності у виконанні робіт, не передбачених цим Договором, Сторони погоджують їх перелік, термін виконання та інші умови і оформлюють їх Додатковими угодами (пункт 2.5 Договору).
Після готовності Проектних робіт Виконавець надає Замовнику комплект проектно-кошторисної документації у кількості чотирьох примірників українською мовою та на електронному носієві. Додаткові екземпляри, що видаються на прохання Замовника, оплачуються додатково (пункт 3.1 Договору).
Передача Виконавцем готової проектно-кошторисної документації Замовнику оформляється підписанням Накладної у двох примірниках і Актом здачі-прийому робіт у двох примірниках, кожний з яких має однакову юридичну силу і свідчить про належну передачу Проектних робіт. Датою отримання Замовником проектної документації вважається дата, зазначена в накладній і Акті прийому-передачі, підписаному представниками обох Сторін (Пункт 3.2 Договору).
Замовник зобов`язаний впродовж 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання комплекту проектно-кошторисної документації і Акту здачі-прийому виконаних робіт направити в адресу Виконавця підписаний Акт або вмотивовану відмову від прийняття виконаних робіт із переліком зауважень та терміном їх виконання. Доопрацювання виконуються Виконавцем без додаткової оплати (пункт 3.3 Договору).
У випадку, якщо Виконавець не отримав письмової мотивованої відмови від прийняття Проектної документації впродовж 10 (десяти) робочих днів, роботи вважаються прийнятими, окрім випадків, коли за результатами експертиз та/або під час отримання погодження ДУ Держгідрографія, які передбачені у п.3.5 цього Договору та   Постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 560 «Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи», отриманий негативний експертний звіт та/або не погоджено Проектні роботи Виконавця. Виконавець за свій рахунок виправляє допущені помилки (пункт 3.4 Договору).
Виконавець отримує необхідні погодження у ДУ Держгідрографія та позитивний звіт з висновком ДП "Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України" щодо Проектних робіт, що є підставою для підписання між сторонами Акту здачі-прийому виконаних робіт на протязі 5 (п`яти) робочих днів та їх сплати згідно п.2.2.2 цього Договору (пункт 3.5 Договору).
Одним із зобов`язань Замовника визначено передачу Виконавцю даних для початку проектування згідно п.1.3 Договору (пункт 4.1 Договору).
Якщо Замовник ухвалює рішення про припинення робіт, він письмово повідомляє про це Виконавця в 5 (п`яти) - денний строк від прийняття рішення, при цьому оплата здійснюється Замовником за фактичними витратами Виконавця на дату припинення роботи (день отримання повідомлення), а Виконавець передає Замовнику по Акту 1 (один) примірник напрацьованої на той момент проектної документації (пункти 4.4,8.3 Договору).
Всі суперечки та розбіжності між сторонами, які можуть виникнути при виконанні цього Договору, або у зв`язку з ним, вирішуються по можливості шляхом переговорів (пункт 5.1 Договору).
У випадку, якщо Сторони не прийдуть до згоди, спори вирішуються в судовому порядку, згідно чинного законодавства України (пункт 5.2 Договору).
Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2022. Закінчення строку дії не звільняє Сторони від виконання тих зобов`язань, що залишились невиконаними (пункт 8.1 Договору).
Цей Договір може бути змінено, або достроково розірвано за згодою Сторін, або з підстав, згідно з чинним законодавством та зазначених в цьому Договорі (пункт 8.2 Договору).
Виконавець не вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо воно не могло бути виконаним Виконавцем внаслідок прострочення Замовника (пункт 9.1 Договору).
Всі зміни і доповнення до цього Договору мають юридичну силу тільки в тому випадку, якщо вони оформлені письмово і підписані та скріплені печатками Сторін (пункт 9.3 Договору).
Усі правовідносини, які виникають в зв`язку з виконанням умов Договору та не врегульовані ним, регламентуються діючим законодавством України (пункт 9.7 Договору).
Усі правовідносини, неврегульовані цим Договором, регулюються згідно законодавству України (пункт 9.9 Договору).
Додаток № 1   Завдання на проектування (пункт 10.1 Договору).
Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.
19.11.2021 ТОВ «Рівер Гейт» за платіжною інструкцією №330 перераховано ТОВ «Марін Проект Інтернешнл» 1090000,00 грн. із призначенням платежу «оплата за розробку проектно-кошторисної документації з-но рах.СФ-0000024 від 12.11.2021, Договір №12/11-21 від 12.11.2021».
Листом від 22.05.2023 вих.№23/43-05 ТОВ «Рівер Гейт» звернулось до ТОВ "УКРЕКСПЕРТИЗА ГРУП" про укладення договору на проведення експертизи проектної документації за Договором №12/11-21 від 12.11.2021. ТОВ "УКРЕКСПЕРТИЗА ГРУП" відмовлено ТОВ «Рівер Гейт» листом від 29.05.2023 за вих.№24 у проведені експертизи з підстав невідповідності наданої документації.
У повідомленні від 19.06.2023 за вих. №23/60-06/ю ТОВ «Рівер Гейт» звернулось до ТОВ " Марін Проект Інтернешнл " з проханням про повернення сплаченої 100% вартості робіт в сумі 1090000,00 грн. за договором №12/11-21 від 12.11.2021. Позивач у своєму повідомленні від 19.06.2023 за вих.№23/60-06/ю зазначав, що характер виявлених недоліків свідчить про неможливість їх усунення відповідачем, тому він звернувся з вимогою до відповідача оплатити вартість недоліків, які було оцінено в розмірі 100% вартості робіт за Договором.
Позивачем також подано до матеріалів справи висновок експерта №27-07-2023 від 04.08.2023 судово-експертної компанії "АЛІНГЕЗ" за результатами проведення комісійної будівельно-технічної експертизи, який містить наступні висновки: надана на дослідження проектна документація «Реконструкція гідротехнічної частини невиробничих будівель зі спорудами за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, площа Заводська, будинок 10», що розроблена ТОВ «Марін Проект Інтернешнл», а саме: том №1 «Загальна пояснювальна записка» арх. №93, том №2 «Гідротехнічні рішення» книга №1 арх.№94, книга №2 арх. №95, том №3 «Проект організації будівництва» арх. №96, том №4 «Математичне моделювання безпечного руху розрахункового типу судна від БДЛК по водному проходу до/від причалу ТОВ «Рівер Гейт»» не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва та нормам ДБН не є проектною документацією в розумінні нормативно-правових актів в галузі будівництва і не може бути використана у якості проектної документації для реалізації об?єкту будівництва, а роботи ТОВ «Марін Проект Інтернешнл» по створенню цієї документації не є проектними роботами в розумінні нормативно-правових актів в галузі будівництва; проектна документація «Реконструкція гідротехнічної частини невиробничих будівель зі спорудами за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, площа Заводська, будинок 10», що розроблена ТОВ «Марін Проект Інтернешнл», а саме: том №1 «Загальна пояснювальна записка» арх. №93, том №2 «Гідротехнічні рішення» книга №1 apx.№94, книга №2 арх. №95, том №3 «Проект організації будівництва» арх. №96, том №4 «Математичне моделювання безпечного руху розрахункового типу судна від БДЛК по водному проходу до/від причалу ТОВ «Рівер Гейт»» не є проектною документацією, що передбачена до розроблення Договором підряду на проектні роботи №12/11-21 від 12.11.2021 та додатку №1 до цього договору (завдання на проектування). ТОВ «Марін Проект Інтернешнл» роботи відповідно до умов Договору підряду на проектні роботи №12/11-21 від 12.11.2021 та додатку №1 до цього договору (завдання на проектування) не виконало; погодження документації «Реконструкція гідротехнічної частини невиробничих будівель зі спорудами за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, площа Заводська, будинок 10», що розроблена ТОВ «Марін Проект Інтернешнл» є обов?язковим у ДІ «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» відповідно до вимог нормативно-правових актів. Також, є обов?язковим погодження ДУ «Держгідрографія»,відповідно до умов Договору підряду на проектні роботи; проведення експертизи проектної документації носить обов?язковий характер. Проектна документація «Реконструкція гідротехнічної частини невиробничих будівель зі спорудами за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, площа Заводська, будинок 10», що розроблена ТОВ «Марін Проект Інтернешнл» не відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва, а саме, ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», «Порядку розроблення проектної документації на будівництво», ДБН А.2.2-3-2014 та не є проектною документацією в розумінні нормативно-правових актів в галузі будівництва, отже, проведення експертизи проектної документації в стані (складі та змісту) наданому на дослідження відповідно до вимог Постанови КМ України «Порядок затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи» є неможливим. Розпочати будівництво/отримати дозвіл на будівництво без проведення експертизи на об?єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об?єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками є неможливим.
Претензією від 25.08.2023 за вих.№23/81-08ю ТОВ «Рівер Гейт» звернулось до ТОВ "Марін Проект Інтернешнл" з проханням про відшкодування суми збитків у розмірі 1342658,26грн.
Крім того, судовою колегією встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 13.12.2023 по справі №16/2100/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Проект Інтернешнл" про стягнення грошових коштів як безпідставно набуде майно в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Проект Інтернешнл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" 1090000,00 грн. та 16350,00 грн. судового збору.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023   апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Проект Інтернешнл" задоволено, рішення Господарського суду Одеської області від 13.12.2022 у справі №916/2100/22 скасовано, в позові відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Проект Інтернешнл" 24 525,00 грн. судового збору, сплаченого за розгляд апеляційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду   від 13.06.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" на постанову Південно       -       західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 по справі № 916/2100/22.
Також позивачем також подано до суду: витяг з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва про експертну організацію - ТОВ «Укрекспертиза Груп», із кількістю атестованих осіб у 81 особу; Перелік експертних організацій, що відповідають Критеріям, встановленим наказом Мінрегіону від 15.08.2017 № 204 та можуть проводити експертизу проектів будівництва, який містить зазначення про ТОВ «Укрекспертиза Груп».
В матеріалах справи наявні наступні платіжні інструкції: №292 від 29.06.2023 на суму 32500,00 грн. – 50% вартості за проведення судової будівельно-технічної експертизи за договором №Е2306-85 від 29.06.2023; №368 від 14.08.2023 на суму 32500,00 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи за договором №Е2306-85 від 29.06.2023; №285 від 23.06.2023 на суму 5000,00 грн. за оперативні поліграфічні послуги; №290 від 28.06.2023 на суму 11620,60 грн за оперативні поліграфічні послуги; №353 від 24.08.2023 на суму 12376,36 грн. за поліграфічні послуги; №526 від 16.12.2022 на суму 58591,37грн за надану правову допомогу; №529 від 16.12.2022 на суму 1091,76 грн. за надану правову допомогу; №527 від 16.12.2022 на суму 13101,17 грн. за надану правову допомогу; №528 від 16.12.2022 на суму 16012,55 грн. за надану правову допомогу; №274 від 22.06.2023 на суму 17000,00 грн. за надану правову допомогу; №325 від 18.07.2023 на суму 28000,00 грн. за присуджену додатковим рішення по справі №916/2100/22 за правничу допомогу; №273 від 22.06.2023 на суму 24525,00 грн. за судовий збір по справі №916/2100/22.
Оцінюючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального права, в контексті встановлених обставин, судова колегія дійшла наступних висновків.
Так, предметом позову у даній справі є вимога про   стягнення збитків   у правовідносинах, що виникли з договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт.
Пунктом 1 частини 2статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Статтями   525,   526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання (ст. 610 ЦК України).
За змістом положень статей   626,   627,   628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1   ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Статтею 887 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.
До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Статтею   852 Цивільного кодексу України   передбачені права замовника у разі порушення підрядником договору підряду. Так, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором; за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Відповідно до статті   857 Цивільного кодексу України   робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.
Статтею 858 Цивільного кодексу України встановлена відповідальність підрядника за неналежну якість роботи.
Так, частиною першою вказаної статті передбачено, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:
1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;
2) пропорційного зменшення ціни роботи;
3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.
Відповідно до частини третьої цієї статті якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.
З огляду на положення статей 857 та 858 Цивільного кодексу України, в яких визначені вимоги до якості виконаних підрядних робіт та відповідальність підрядника за неналежну якість роботи, позивач, посилаючись на наявність у виконаних відповідачем підрядних роботах недоліків та недопрацювань, має відповідно до правил доказування в господарському процесі довести, що виконані підрядником роботи не відповідають умовами договору підряду або вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру, результат роботи є непридатним для використання, а виявлені недоліки є істотними (постанова Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 910/2683/19).
Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Як зазначалося раніше, рішенням Господарського суду Одеської області від 13.12.2023 по справі №16/2100/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Проект Інтернешнл" про стягнення грошових коштів як безпідставно набуде майно в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Проект Інтернешнл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" 1090000,00 грн. та 16350,00 грн. судового збору.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023   апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Проект Інтернешнл" задоволено, рішення Господарського суду Одеської області від 13.12.2022 у справі №916/2100/22 скасовано, в позові відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Проект Інтернешнл" 24 525,00 грн. судового збору, сплаченого за розгляд апеляційної скарги.
Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду   від 13.06.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" на постанову Південно       -       західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 по справі № 916/2100/22.
Так, дійсно суд у постанові суду апеляційної інстанції встановлено факт прийняття робіт за Договором на проектні роботи № 12/11-21 та відсутність підстав для стягнення коштів на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України.
          Разом з тим, у даній справі предметом позовних вимог є стягнення з відповідача збитків за неякісно виконану роботу відповідачем.
          З огляду на вищевикладене, безпідставними є посилання місцевого господарського суду на рішення у справі №916/2100/22 та висновки щодо необґрунтованості позовних вимог у даній справі, у зв`язку з встановленням факту правомірності отримання відповідачем 100% вартості послуг у розмірі 1090 000, 00 грн. за Договором №12/11-21 від 12.11.2021. 
          Судова колегія звертає увагу, що в даному випадку позивач зазначає про невиправлені недоліки проектної документації, за ведення якої було проведено оплату, які останній вважає збитками, що мають вартісний вираз і спричинені діями/бездіяльністю відповідача. В свою чергу у справі №916/2100/22 було встановлено правомірність перерахування відповідачем коштів у розмірі 1 090 000, 00 грн. за Договором №12/11-21 від 12.11.2021. 
Відповідно до ч. 1   ст. 906 Цивільного кодексу України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив   договір   про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом   ст. 611 Цивільного кодексу України   у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1   ст. 614 Цивільного кодексу України).
Згідно із ч.ч. 1, 2   ст. 22 Цивільного кодексу України   особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до   ст. 224 Господарського кодексу України   учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Згідно з приписами ч. 1   ст. 225 Господарського кодексу України   до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Для застосування такої міри відповідальності, як   стягнення збитків,   потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:
1) протиправної поведінки;
2) розміру збитків;
3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;
4) вини.
Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.
При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 у справі №17/192 і у постанові Касаційного господарського суду від 14.02.2018 у справі № 910/6657/16.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга   статті 614 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 73    Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд    апеляційної інстанції зазначає, що обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні    факти,    які обґрунтовують його вимоги та заперечення.
Отже, для правильного вирішення спорів, пов`язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов`язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести Позивач або Відповідач.
Виходячи з цього, позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою потерпілої сторони.
          Умовами укладеного між сторонами Договору №12/11-21 від 12.11.2021 передбачено, що у випадку, якщо виконавець не отримав письмової мотивованої відмови від прийняття проектної документації впродовж 10 (десяти) робочих днів, роботи вважаються прийнятими , окрім випадків, коли за результатами експертиз та/або під час проведення погодження ДУ Держгідрографія, які передбачені у п.3.5 цього Договору та Постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 №560 «Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи», отриманий негативний експертний звіт та/або не погоджено Проектні роботи Виконавця. 
Пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 №560 «Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи» передбачено, що перед схваленням та затвердженням проектів будівництва у випадках, визначених   статтею 31   Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, проводиться експертиза проектів будівництва, а у випадках, визначених   Законом України   “Про інвестиційну діяльність”, - державна експертиза інвестиційного проекту, складовою якого є проект будівництва.
Згідно п.6 вказаної Постанови метою проведення експертизи проектів будівництва є визначення та перевірка якості проектних рішень шляхом виявлення відхилень від вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, зокрема щодо додержання нормативів з питань створення умов для безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, допустимого відсотка забудови земельної ділянки, гранично допустимої висоти будівництва та щільності населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, кошторисної частини проекту будівництва. Експертиза є завершальним етапом розроблення проектів будівництва.
Також судова колегія звертає увагу на п.3.4 укладеного між сторонами Договору, яким передбачено, що у випадку, якщо виконавець не отримав письмової мотивованої відмови від прийняття Проектної документації впродовж 10 (десяти) робочих днів, роботи вважаються прийнятими, окрім випадків, коли за результатами експертиз та/або під час отримання погодження ДУ Держгідрографія, які передбачені у п.3.5 цього Договору та   Постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 560 «Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи», отриманий негативний експертний звіт та/або не погоджено Проектні роботи Виконавця. Виконавець за свій рахунок виправляє допущені помилки (пункт 3.4 Договору).
Таким чином, судова колегія зазначає, що проведення експертизи згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Порядок затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи» від 11 травня 2011 №560 є заключним етапом в розробці проектної документації відповідачем.
Пунктом 10-1 Постанови №560 передбачено, що експертиза проекту будівництва здійснюється експертами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат, а також іншими фахівцями, які відповідають кваліфікаційним вимогам. Експерти та інші фахівці можуть проводити експертизу об`єктів класу наслідків (відповідальності), що визначені кваліфікаційними вимогами, які діють на час укладення договору про проведення експертизи для відповідної або нижчої категорії працівників.
          Як зазначає позивач та підтверджується наявними матеріалами справи, позивач приступив до виконання останнього етапу в проектуванні «проведення експертизи проекту» згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Порядок затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи» від 11 травня 2011 №560 ТОВ «УКРЕКСПЕРТИЗА ГРУП» та про їх відмову укласти договір з Позивачем через неякісну роботу відповідача. 
          Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає про обґрунтованість доводів апелянта в частині того, що вказана експертиза мала проводитись згідно Порядку №560 і є обов`язковою для отримання дозволу на будівництво. Натомість, матеріали справи не містять доказів проведення такої експертизи проектно-кошторисної документації, як і не містять доказів не проведення такої експертизи з вини позивача.
          Крім того, у зв`язку з не проведенням експертизи згідно Порядку №560, позивачем замовлено в ТОВ «Судово-експертна компанія «АЛІНГЕЗ» судову експертизу (комісійну будівельно-технічну експертизу) документації, яку розробив Виконавець. Експертною комісією встановлено, що відповідач виконав роботи, які на 100% не відповідають вимогам умовам Договору та нормативно-правових актів і нормативних документів, що є неналежним виконанням зобов`язань за Договором.
Таким чином, обґрунтованими є доводи апелянта в частині того, що будівельними експертами ТОВ «УКРЕКСПЕРТИЗА ГРУП» та ТОВ «Судовоекспертна компанія «АЛІНГЕЗ» встановлено, що документація відповідача фактично не є проектною документацією, а прийнята робота має невиправні недоліки, що складають 100 % вартості цих робіт. 
Доводи відповідача в частині неналежності доказу, а саме висновку експертизи, яка проведена на замовлення позивача ТОВ «Судовоекспертна компанія «АЛІНГЕЗ» судовою колегією не приймаються, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України   висновок експерта   - це докладний опис проведених   експертом   досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку   експерта   може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у   експерта   спеціальних знань. Предметом висновку   експерта   не можуть бути питання права (ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ч. 3 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта   може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
За змістом ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи має право подати до суду   висновок експерта,   складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків   експерта   за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення   судових експертиз.   У висновку   експерта   зазначається, що   висновок   підготовлено для подання до суду та що   експерт   обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий   висновок. Експерт,   який склав   висновок   за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і   експерт,   який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
Висновок експерта   для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку   експерта   повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 Господарського процесуального кодексу України).
Оцінюючи   висновок експерта експерта, проведений    на замовлення позивача ТОВ «Судовоекспертна компанія «АЛІНГЕЗ», судова колегія вважає, що зазначений   висновок   містить відповіді на порушені питання, які є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з матеріалами справи, при цьому,   висновок експерта   складений кваліфікованим атестованим судовим   експертом.
Крім того, у висновку зазначено, що   експерт   обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий   висновок   відповідно до ст. 384 Кримінального кодексу України.
Доводи апелянта щодо неможливості проведення експертизи саме ТОВ «Судовоекспертна компанія «АЛІНГЕЗ», оскільки останнє не включено до Реєстру будівельної діяльності, як то передбачено Порядком №560, а відтак не має повноважень проводити вказаний вид експертизи, судовою колегією не приймаються, оскільки в даному випадку проведено саме судову експертизу на замовлення позивача у зв`язку зі зверненням до суду з позовом про стягнення збитків за невиконання зобов`язань за договором. Натомість, відповідачем помилково ототожнюються поняття «судової експертизи» і «експертизи проектів будівництва». В даному випадку предметом розгляду судової експертизи було питання виконання роботи відповідно до умов Договору та наявності/відсутності недоліків виконаних робіт. Проведення ж експертизи проектів будівництва передбачає перевірку якості проектних рішень шляхом виявлення відхилень від вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, та є заключним етапом виготовлення проектно-кошторисної документації.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що надані позивачем висновки експертів, а також наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності підтверджують, що саме через протиправні дії/безідяльність відповідача у позивача виникли збитки у розмірі суми, на яку було замовлено документацію. 
В свою чергу, відповідач жодним належним та допустимим доказом не спростував наявність його вини та протиправної поведінки, що виявилися у неналежному виконанні умов укладеного між сторонами Договору. Судова колегія звертає увагу, що часткове виконання зобов`язань/початок виконання робіт за Договором відповідачем жодним чином не спростовує факт неякісного виконання зобов`язань та не може бути підставою для відмови в позові.
Таким чином, сума в розмірі 1 090 000, 00 грн. є саме збитками позивача, які позивач поніс внаслідок неналежного виконання зобов`язань відповідачем за Договором.
Отже, позивачем доведено причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями відповідача та понесеними позивачем збитками саме внаслідок неналежного виконання відповідачем договірного зобов`язання.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача витрати на оплату проектних робіт у розмірі 1 090 000, 00 грн., а висновок місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині є необґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення – про задоволення позовних вимог про стягнення суми збитків у розмірі 1 090 000, 00 грн.
Що стосується стягнення коштів у розмірі 252658,26 грн. та висновків місцевого господарського суду в цій частині, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає наступне.   
Так, позивач вважає збитками понесені судові витрати у розмірі 252 658,26 грн., які пов?язані з розглядом судової справи №916/2100/22, що складаються з   ??оплати за підготовку фотокопій (поліграфію) для судової справи №916/2100/22 в сумі 28 996,96 грн.,   ??адвокатських витрат по судовій справі №916/2100/22 в сумі 117 784,30 грн., судового збору по справі №916/2100/22 в сумі 40 875,00 грн. та витрат на оплату за проведення експертизи у сумі 65 000,00 грн.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині того, що судові витрати понесені по справі №916/2100/22 не можуть бути віднесені до складу збитків, а отже і не можуть бути предметом розгляду справи №910/17582/23, тому в задоволенні позовних вимог в частині з   ??оплати за підготовку фотокопій (поліграфію) для судової справи №916/2100/22 в сумі 28 996,96 грн.,   ??адвокатських витрат по судовій справі №916/2100/22 в сумі 117 784,30 грн., судового збору по справі №916/2100/22 в сумі 40 875,00 грн. правомірно відмовлено місцевим господарським судом.
Обгрунтованим є посилання суду на те, що Господарським процесуальним кодексом України чітко визначено, що судові витрати розподіляються між сторонами виключно в межах розгляду судової справи по провадженню якої провадились їх оплати.
Разом з тим, відповідно до ст.   123 Господарського процесуального кодексу   України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням   експертизи;   пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частина перша статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71   цього Закону).
Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5,   передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.
Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке:
(1)   витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;
(2)   висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;
(3)   у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;
(4)   при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.
ЄСПЛ неодноразово вказував, що початок «вирішення спору» щодо своїх «прав та обов`язків цивільного характеру» пов`язується з поданням цивільного позову (рішення від 21 червня 2007 року у справі «Редька проти України» (Redka   v. Ukraine), заява № 17788/02, від 10 грудня 2009 року у справі «Васильчук проти України» (Vasilchuk   v. Ukraine), заява № 31387/05).
Період, коли тривало провадження щодо процесуальних питань, має розглядатись як частина розгляду справи по суті та, відповідно, як частина вирішення спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру (рішення ЄСПЛ від 01 березня 2018 року у справі «Літвінюк проти України» (Litvinyk. Ukraine), заява № 55109/08).
Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.
Так, відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права.
Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 у справі №712/4126/22. 
Виходячи з принципу судочинства «jura novit curia» - «суд знає закони», неправильна юридична кваліфікація позивачем спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм, у зв`язку з чим суди мають самостійно перевіряти доводи сторін щодо застосування закону, який регулює спірні правовідносини та надати правильну правову кваліфікацію цим відносинам і зобов`язанням сторін. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц, від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц та у постановах Верховного Суду від 06.11.2019 у справі №905/2419/18 та від 13.02.2020 у справі №921/109/19.
З огляду на вищевикладене, судова колегія зазначає, що витрати на оплату за проведення експертизи у сумі 65 000,00 грн. за проведення комісійної будівельно-технічної експертизи відносяться до судових витрат по справі даній справі, тому підлягають стягненню на користь позивача.
Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або   змінити   рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. 2 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України).
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду  резолютивна частина судового рішення місцевого господарського суду Одеської області від 13.05.2024 по справі   №910/17582/23 підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення – про часткове задоволення позовних вимог .
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати розподіляють пропорційно задоволеним вимогам. 
Керуючись ст.ст.129, 269, 275,  277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
          
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" на рішення   Господарського суду Одеської області від 13.05.2024 по справі   №910/17582/23 задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Одеської області від 13.05.2024 по справі   №910/17582/23  скасувати частково.
Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Одеської області від 13.05.2024 по справі   №910/17582/23 в наступній редакції:
«Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" (03041, м.Київ, вул.Героїв Оборони, 10-А, ЄДРПОУ: 44143731) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Проект Інтернешнл" (65005, м. Одеса, вул. Прохоровська, 45Б, код ЄДРПОУ 41239326) про стягнення завданих збитків у розмірі 1342658,26 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Проект Інтернешнл" (65005, м. Одеса, вул. Прохоровська, 45Б, код ЄДРПОУ 41239326) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" (03041, м.Київ, вул.Героїв Оборони, 10-А, ЄДРПОУ: 44143731) суму завданих збитків у розмірі 1   090   000,00 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Проект Інтернешнл" (65005, м. Одеса, вул. Прохоровська, 45Б, код ЄДРПОУ 41239326) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" (03041, м.Київ, вул.Героїв Оборони, 10-А, ЄДРПОУ: 44143731) судові витрати за проведення експертизи у розмірі 65000,00 грн. та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 16349,54 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.»
Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Проект Інтернешнл" (65005, м. Одеса,   вул. Прохоровська, 45Б, код ЄДРПОУ 41239326) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Гейт" (03041, м.Київ, вул.Героїв Оборони, 10-А, ЄДРПОУ: 44143731) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 24524,32 грн.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.
У зв`язку з перебуванням судді-учасника колегії Діброви Г.І. у відрядженні з 17.09.2024 по 20.09.2024 повний текст постанови складено та підписано 23.09.2024 року.

Головуючий суддя:                                                              Н.М. Принцевська
                                                          
Судді:                                                                                         Г.І. Діброва
                        
                                                                                   А.І. Ярош