ПОСТАНОВА 
Іменем України

25 липня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 405/4658/23
провадження № 22-ц/4809/1149/24 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
       Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,
за участі секретаря – Бойко В. В.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Кропивницька міська рада,
тертя особа – Управління комунальної власності Кропивницької міської ради,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою  Кропивницької міської ради на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2024 року у складі судді Мхонько В. В. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кропивницької міської ради та просила:
- встановити факт проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, починаючи з 2010 року по день її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини;
- визнати право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
З 2010 року за проханням сусідки - ОСОБА_2 позивач почала здійснювати догляд за нею по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки їх помешкання знаходяться поряд.
Протям більше ніж 10 років ОСОБА_1 здійснювала догляд за своєю сусідкою, утримуючи її та забезпечуючи харчуванням, ліками, допомагаючи з оплатою комунальних послуг, як її онука. ОСОБА_2 власних дітей та чоловіка, а також інших родичів не мала.
Останні роки ОСОБА_2 тяжко хворіла та була у безпорадному стані, тому не могла самостійно забезпечувати себе та обходити, і позивач почала проживати разом з нею для постійного належного догляду за останньою.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла та після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_2 .
З метою прийняття спадщини позивач звернулась до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, оскільки є єдиним спадкоємцем, однак, постановою державного нотаріуса їй було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на момент звернення до нотаріуса ОСОБА_1 не надано рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту її проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше як п`ять років з моменту відкриття спадщини.
Оскільки, необхідною умовою для видачі свідоцтва про право на спадщину є наявність факту проживання спадкоємця однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, який може бути підтверджено тільки рішенням суду, а також враховуючи той факт, що вирішення питання оформлення спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 належить до дискреційних повноважень Кропивницької міської державної нотаріальної контои № 2, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2024 року позов  ОСОБА_1  до Кропивницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності задоволено частково.
Встановлено факт проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю починаючи з 2010 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини є обґрунтованими та доведеними.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, вказані вимоги задоволені не можуть бути.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Кропивницька міська рада просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2024 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Кропивницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні вказаних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є таким, що не базується на нормах матеріального права, ухвалене без доведеності обставин, що мають значення для справи, які визнані судом встановленими.
Надання допомоги одинокій особі похилого віку не є безумовним підтвердженням факту її проживання з помічником однією сім`єю, як наслідок, не є підставою для спадкування майна таким помічником після неї.
Врахований судом першої інстанції як доказ лист начальника ДСНС України Головного управління ДСУ з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області від 30.08.2022 спростовує твердження позивача про те, що вона мала вільний доступ до належної ОСОБА_2 квартири.
Наявність документів, пов`язаних із смертю та захороненням ОСОБА_2 , суд першої інстанції помилково врахував, оскільки сама їх наявність не підтверджує факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків з померлим.
Суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою пояснення Кропивницької міської ради, які були зазначені у відзиві, а також обставини, встановлені під час допиту свідків.

Відзиви на апеляційну скаргу

Від адвоката Сьори О. М., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2024 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відзиву на апеляційну скаргу від Управління комунальної власності Кропивницької міської радине надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду представник Кропивницької міської ради Сніцар О. П. підтримав доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 та її представник адвокат Сьора О. М. заперечували проти доводів апеляційної скарги.
В судове засідання апеляційного суду з`явився ОСОБА_3 та на підтвердження повноваження представляти інтереси Управління комунальної власності Кропивницької міської ради надав Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якій зазначено, що він має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (Брати участь у судових справах, судових процесах та вчиняти дії в усіх судах України).
Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).
Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).
Тлумачення вказаних норм свідчить, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії як «самопредставництво» і «представництво». Тобто допускається можливість здійснення процесуального представництва органу державної влади, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками органу державної влади. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такого органу державної влади без додаткового уповноваження.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Подібні висновки зроблені в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року в справі № 667/7582/15-ц (провадження № 61-303св20).
У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21) вказано, що:
«починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва. Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».
Оскільки, ОСОБА_3 разом з Випсикою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не надано документів, визначених частиною четвертою статті 58 ЦПК України, які б засвідчували його можливість діяти у суді від імені Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, за правилами його самопредставництва за законом, або за статутом чи положенням, або за трудовим договором (контрактом), чи як представника, суд не допустив його до участі в судовому засіданні, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 31 серпня 2023 року у справі № 405/7017/21 (провадження № 61-12620ск23).
Відповідно до положень частини першоїстатті 372 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки, Управління комунальної власності Кропивницької міської ради про дату, час і місце розгляду справи повідомлене належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, які не з`явилися, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що   ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть видана Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 23.11.2020.
01 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 із заявою про видачу їй свідоцтва про прийняття спадщини.
Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій № 1352/02-31 від 20.07.2021 державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на квартиру АДРЕСА_2 .
Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 20.06.2019, складеного зав. будинку ОСОБА_4 , за участю сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , з 2010 року фактично не проживала.
В акті про встановлення факту спільною проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 від 20.06.2019, складеного зав. будинком ОСОБА_8 за участі сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 зазначено, що проведено обстеження квартири      АДРЕСА_2 та встановлено, що ОСОБА_1 фактично проживала однією сім`єю за вищезазначеною адресою без державної реєстрації місця проживання разом з ОСОБА_2 , спільно харчуються, ведуть спільні витрати.
У відповіді на заяву ОСОБА_1 від 30.08.2022 за вх. № 5556 01-14/555606, наданою начальником ДСНС України Головного управління ДСУ з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області вбачається, що 19.11.2020 відповідно до заявки позивача на лінію «101» співробітниками 2 ДПРЧ 1ДПРЗ ГУ ДСНС України в Кіровоградські області було здійснено виїзд на надання допомоги по відкриттю дверей квартири за адресою АДРЕСА_1 .
Свідоцтво про поховання ОСОБА_2 , видано ОСОБА_1 .

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кропивницької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, не оскаржується, суд згідно зі статтею 367 ЦПК України в цій частині його не переглядає.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частини перша, друга статті 1220 ЦК України).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
При вирішенні справ щодо встановлення права на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Подібні за змістом висновки висловлені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Таким чином, обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 554/14633/15-ц та від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц.
Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 542/1648/19, лише надання допомоги одинокій особі похилого віку (спадкодавцю), яка за станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, не є достатньою підставою для встановлення факту проживання з нею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Матеріалами справи підтверджується, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 23 листопада 2020 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8, 63).
01 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , як особа, яка проживала однією сім`єю зі спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини, що підтверджується копією заяви (а. с. 62).
20 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією заяви (а. с. 72 на звороті).
Постановою державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 Ляшенко В. Є. від 20 липня 2021 року № 1352/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що рішення суду про встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини для оформленн спадщини не надано (а. с. 9, 73).
Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона з 2010 року здійснювала догляд за ОСОБА_2 , утримуючи її та забезпечуючи харчуванням, ліками, допомагаючи з оплатою комунальних послуг, як її онука, та коли вона була у безпорадному стані позивач почала проживати разом з нею для постійного належного догляду за останньою (а. с. 1-5).
На підтвердження вказаних доводів, ОСОБА_1 надала до суду_
- письмові пояснення свідків від 28 липня 2021 року, в яких зазначено, що ОСОБА_1 є сусідкою ОСОБА_2 та з 2010 року почала доглядати останню, забезпечувати харчуванням, ліками та допомогала з оплатою комунальних послуг, проживала з нею однією сім`єю (а. с. 13-16); 
- копію акта про не проживання особи за місцем реєстрації від 20.06.2019, складеного зав. будинку ОСОБА_4 , за участю сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , згідно якого ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , з 2010 року фактично не проживала (а. с. 16 на звороті); 
- копію акта про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 від 20.06.2019, складеного зав. будинком ОСОБА_8 за участі сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , в якому зазначено, що проведено обстеження квартири      АДРЕСА_2 та встановлено, що ОСОБА_1 фактично проживала однією сім`єю за вищезазначеною адресою без державної реєстрації місця проживання разом з ОСОБА_2 , спільно харчуються, ведуть спільні витрати (а. с. 17); 
- копію акта ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 08 грудня 2020 року щодо встановлення лічильника (а. с. 18); 
- копії платіжних документів про оплату комунальних послуг (а. с. 18-20); 
- копію листа І ДПРЗ ГУ ДСНС України в Кіровоградській області, адресованого ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 19.11.2020 відвовідно до її заявки співробітниками було здійснено виїзд на надання допомоги по відкриванню дверей квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 20 на звороті); 
- копію свідоцтва про поховання ОСОБА_2 від 23.11.2020, видане на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 21).
Крім того, допитана в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача та ОСОБА_2 , яка померла. Вказала, що позивач проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , купувала продукти харчування, прибирала будинок, прала речі. Коли приходила до ОСОБА_9 в гості, то бачила, що вони разом проживають.
В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_5 пояснила, що є сусідкою позивача. Позивач більше 9 років проживала та доглядала за ОСОБА_10 . Купувала продукти харчування та вели спільний побут. Позивач готувала їжу та відносилась до покійної як до члена родини.
Свідок ОСОБА_11 суду першої інстанції пояснив, що позивача знає. Раніше проживав по АДРЕСА_4 в одному під`їзді з позивачем та ОСОБА_12 , тільки на різних поверхах та довгий час вважав, що позивач та померла ОСОБА_2 є матір`ю і дочкою. Позивач фактично проживала в квартирі АДРЕСА_5 , та неодноразово був свідком того, що позивач зустрічала гостей, які приходили до ОСОБА_9 . Позивач робила дрібний побутовий ремонт, готувала їжу, прибирала квартиру, разом з покійною доглядали територію біля будинку. Похованням займалась позивач.
Аналізуючи надані позивачем докази та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів щодо спільного побуту та наявності взаємних прав та обов`язків у ОСОБА_1 з ОСОБА_2 .
Так, надані позивачем письмові пояснення та акти, а також покази свідків не містять посилання на конкретні факти та обставини, які б давали суду можливість дійти висновку про наявність підстав, які входять до предмета доказування, а тому не є достатніми та не можуть бути визначальними у вирішенні даного питання.
Подібні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 червня 2024 року у справі № 465/2583/21 (провадження № 61-10638св23).
Надані позивачем копії акта ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та платіжних документів про оплату комунальних послуг датовані після смерті ОСОБА_2 , а тому також не підтверджують факт постійного проживання позивача з померлою однією сім`єю не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини.
Також, надані ОСОБА_1 лист І ДПРЗ ГУ ДСНС України в Кіровоградській області та свідоцтво про поховання не підтверджують факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків позивача з померлою. 
Разом з тим, згідно копії довідки відділу реєстрації місця проживання особи Міської ради м. Кропивницького № 2115/0611 місце проживання ОСОБА_1 з 17.10.2003 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 66 на звороті).
Відповідно до копії довідки КП «ЖЕО» № 3 № 4659 від 30.11.2020 на момент смерті ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 10.12.1986 по 20.11.2020, та на день смерті проживала та була зареєстрована одна.
З вказаного вбачається, що позивач і ОСОБА_2 проживали за різними адресами, а відносини між ними не мали сімейний характер та не були пов`язані зі спільним веденням господарства, спільним бюджетом, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків.
Таким чином з огляду на вищенаведені норми права та те, що матеріали справи не доводять факту проживання та ведення спільного господарства ОСОБА_1 ,. разом із спадкодавцем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Подібні висновки Верховний Суд зробив у постанові від 08 січня 2024 року в справі № 331/6929/21.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Розглядаючи справу, суд першої інстанції надав неправильну оцінку наявним в матеріалах доказам та неправильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Кропивницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга Кропивницької міської ради підлягає задоволенню, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2024 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1  до Кропивницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини скасуванню з ухваленням в цій частині нового про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки, позивач відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»  звільнена від сплати судового збору, що підтверджується клпією посвідчення від 22.02.2006 серії НОМЕР_2 (а. с. 6 на звороті), в порядку розподілу судових витрат сплачений за подання апеляційної скарги Кропивницькою міською радою судовий збір в розмірі 1 610 грн 40 коп необхідно компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. ст. 362, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу Кропивницької міської ради задовольнити.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2024 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1  до Кропивницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити в задоволенні вказаних позовних вимог.
Судові витрати, понесені Кропивницькою міською радою (код ЄДРПОУ 26241020) по сплаті судового збору в розмірі 1 610 (одна тисяча шістсот десять) грн 40 коп компенсувати в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 01.08.2024

Головуючий суддя                                                 С. І. Мурашко 

Судді                                                                 О. Л. Карпенко                        

       О. І. Чельник