ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року 
м. Київ

справа № 160/15540/22
адміністративне провадження № К/990/26144/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів: Кравчука В.М., Чиркіна С.М.,
розглянув у порядку письмового провадження 
касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ»  
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 (головуючий суддя Кальник В.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22.06.2023 (головуючий суддя Бишевська Н.А., судді Добродняк І.Ю., Семененко Я.В.)
у справі №160/15540/22 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ» 
до Дніпровської міської ради 
про визнання протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення,
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1. 06 жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ» (далі - ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ») звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпровської міської ради, в якому просило визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення Дніпровської міської ради VIII скликання від 20.10.2021 №212/11 «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра» в частині внесення змін до плану зонування території м. Дніпра (графічних та інших матеріалів плану зонування території м. Дніпра) щодо віднесення території, прилеглої до земельної ділянки по вул. Січеславська Набережна в районі будинку №53, (в межах земельної ділянки кадастровий номер 1210100000:03:328:0258 за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Січеславська Набережна, 47а, до рекреаційної зони озеленених територій загального користування Р-3.
2. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2023, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.06.2023, у задоволенні позову відмовлено.
3. Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено наступні фактичні обставини: 
3.1. ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» зареєстровано 11.02.2020 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та основним видом економічної діяльності якого є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
3.2. 21.02.2020 між AS «Privatbank» (продавець) та ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до п.п. 1.1. якого, продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає у власність споруду, нежитлову одноповерхову споруду виставкового центру, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро (колишня назва місто Дніпропетровськ), вул. Січеславська Набережна (колишня назва вул. Набережна В.І. Леніна), буд. 47а. Опис об`єкту нерухомого майна: нежитлова одноповерхова споруда виставкового центру літ. А-1, навіси літ. А, А, A, огорожа, № 1,2,3, І - мостіння, загальною площею 2700 кв.м. Майно розташоване на земельній ділянці загальною площею 1.8157 га., кадастровий номер 1210100000:03:328:0217. Відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України, з моменту набрання чинності цим договором до покупця переходить право користування на земельну ділянку, на якій розміщена будівля, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землекористувача.
3.3. Право власності ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» згідно з договором купівлі-продажу від 21.02.2020 року на об`єкт нерухомого майна, зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 304029412101, що підтверджується витягом з відповідного реєстру від 06.04.2020 за №206128438.
3.4. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 13.04.2021 № ПІ-42/0-58/63-21, земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:03:328:0217 поділено та сформовано земельні ділянки з кадастровими номерами 1210100000:03:328:0256, 1210100000:03:328:0257, 1210100000:03:328:0258, 1210100000:03:0328:0259, 1210100000:03:328:0255.
3.5. 29.03.2021 позивач звертався до Дніпровської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у користування по фактичному розміщенню споруди, орієнтовною площею 0,7043 га, кадастровий номер 1210100000:03:328:0258, яка розташована: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, у районі буд. 39, код КВЦПЗ: 02.10, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, категорія земель: землі житлової та громадської забудови. На вказане клопотання Дніпровською міською радою позивачу надано відповідь від 18.06.2021 №7/9-926 у формі листа Департаменту по роботі з активами ДМР, в якому наведено підстави для відмови у видачі дозволу на розроблення технічної документації.
3.6. Бездіяльність Дніпровської міської ради щодо нерозгляду клопотання оскаржена позивачем до суду та рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.07.2021, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.06.2022 у справі №160/8139/21, визнано протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо неприйняття у місячний строк рішення за результатом розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ» від 29.03.2021 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у користування по фактичному розміщенню споруди, орієнтовною площею 0,7043 га, кадастровий номер 1210100000:03:328:0258, яка розташована: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, у районі буд. 39, код КВЦПЗ: 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури), категорія земель: землі житлової та громадської забудови, в задоволенні іншої частини позовних вимог ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» було відмовлено.
3.7. На підставі договору від 21.05.2021, укладеного між ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» та ФОП ОСОБА_1 , розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,7043 га, кадастровий номер 1210100000:03:328:0258.
3.8. 23.07.2021 ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» направило Дніпровській міській раді клопотання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) стосовно земельної ділянки орієнтовною площею 0,7043 га, кадастровий номер 1210100000:03:328:0258, яка розташована по вул. Січеславська Набережна, 47 А , з доданими до нього оригіналом технічної документації та витягом з державного земельного кадастру, планом земельної ділянки, копіями правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, статутними документами товариства.
3.9. Листом від 20.08.2021 за вих. №8/9-1731 Департамент по роботі з активами ДМР надав відповідь за результатами розгляду клопотання ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ», зареєстрованого за вх. 27.07.2021 вх. № 36/2050 стосовно передачі в оренду земельної ділянки.
3.10. Позивач звертався до суду за оскарженням бездіяльності відповідача в частині не розгляду клопотання про затвердження технічної документації із землеустрою, і рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021, залишеним без змін Центральним апеляційним господарським судом від 09.06.2022 у справі №904/7450/21, задоволено позовні вимоги ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» в частині зобов`язання Дніпровської міської ради на найближчому пленарному засіданні (сесії) розглянути технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,7043 га, кадастровий номер 1210100000:03:328:0258 ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» по фактичному розміщенню споруд, за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Січеславська Набережна, 47а , код КВЦПЗ: 02.10. Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, виготовлену ФОП ОСОБА_1 , в іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.
3.11. Постановою Верховного суду від 20.09.2022 у справі №904/7450/21, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.06.2022 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021 у справі №904/7450/21 скасовано в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Дніпровської міської ради щодо не розгляду технічної документації із землеустрою та ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо не розгляду технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,7043 га, кадастровий номер 1210100000:03:328:0258 ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» по фактичному розміщенню споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 47-А , код КВЦПЗ: 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, виготовлену ФОП ОСОБА_1 , у решті постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.06.2022 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021 у справі № 904/7450/21 залишено без змін.
3.12. Крім того встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2022 № 11аг «Про примусове відчуження майна на користь підрозділів військової частини» було здійснено примусове відчуження на користь підрозділів територіальної оборони нерухомого майна у т.ч. споруди, що за наявною інформацією належить ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ», а саме: нежитлову одноповерхову споруду виставкового центру літ. А-1, навіси літ. А, А, A, огорожа, № 1,2,3, І - мостіння, загальною площею 2700 кв.м., що розташована за адресою: м.Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 47А (код ЄДРПОУ 43505163), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 304029412101.
3.13. 25.03.2022 військовою частиною НОМЕР_2 складено Акт про примусове відчуження або вилучення вказаного вище нерухомого майна, яке належало на праві власності позивачу.
3.14. Рішенням Дніпровської міської ради VIII скликання від 20.10.2021 №212/11 «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра» в частині внесення змін до плану зонування території м. Дніпра (графічних та інших матеріалів плану зонування території м. Дніпра) віднесено територію, прилеглу до земельної ділянки по вул. Січеславська Набережна в районі будинку №53 , (в межах земельної ділянки кадастровий номер 1210100000:03:328:0258 за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Січеславська Набережна, 47а ) до рекреаційної зони озеленених територій загального користування Р-3.
3.15. Не погодившись з прийняттям зазначеного рішення у відповідній частині, позивач звернувся до суду.
4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанцій, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що на час звернення до суду з цим позовом ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» вже не мало у власності нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці за кадастровий номером 1210100000:03:328:0258 та, як наслідок, не мало права користування на вказану земельну ділянку, у зв`язку з чим, права позивача рішенням Дніпровської міської ради VIII скликання від 20.10.2021 №212/11 «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра» в оспорюваній частині не порушені. 
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5. ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22.06.2023, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
5.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та допущення ними порушень норм процесуального права. У касаційній скарзі позивач посилається на те, що ця справа підлягає касаційному оскарженню на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України, оскільки судом апеляційної інстанції прийнято постанову без врахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 30.12.2021 у справі №826/5804/17, від 20.09.2022 у справі №904/7450/21, від 09.06.2021 у справі №128/1329/18, від 24.10.2019 у справі №3/130.
5.2. Скаржник зазначає, що рішення Дніпропетровської міської ради від 20.10.2021 №212/11 прийняте під час розгляду справи №904/7450/21 та безпосередньо впливає на результат розгляду Дніпровської міської ради поданої на затвердження технічної документації. Позивач вважає помилковим висновок суду апеляційної про те, що порушення його прав та законних інтересів ставляться в залежність від наявності у нього у власності чи користуванні земельної ділянки. Скаржник вказує на те, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано вважав, що законний інтерес не підлягає захисту, оскільки ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» не має права на земельну ділянку за кадастровий номером 1210100000:03:328:0258, вирішивши спір про право цивільне (право користування земельною ділянкою) ще до того, як відповідач прийме рішення за результатами розгляду технічної документації із землеустрою. Зазначає, що правомірні очікування/законні сподівання захищаються законом і позивач вправі захищати їх в судовому порядку. В даному випадку позивач захищає свій законний інтерес на подальше отримання в оренду земельної ділянки. 
5.3. ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» звертає увагу, що право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких застосовано, а також особи, які є суб`єктами правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. При цьому, позивач очікує на розгляд клопотання про затвердження технічної документації із землеустрою, який відповідач зобов`язаний розглянути відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021, яке набрало законної сили 09.06.2022 у справі 904/7450/21.
6. У відзиві на касаційну скаргу відповідач просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Відповідач зазначає, що доводи позивача є абстрактними, не містять обґрунтованого негативного впливу оскарженого рішення на конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивача.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:
7. Під час розгляду касаційної скарги колегія суддів враховує приписи частин 1-2 статті 341 КАС України, відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
8. Оскаржувані судові рішення фактично обґрунтовані відсутністю у позивача охоронюваного законом інтересу у цій справі та права на оскарження рішення Дніпровської міської ради VIII скликання від 20.10.2021 №212/11 «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра» в частині. Натомість позивач у касаційній скарзі стверджує про наявність у нього законного інтересу на звернення з цим предметом позову. 
9. Надаючи правову оцінку доводам касаційної скарги та перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Верховний Суд виходить з такого.
10. Згідно із частинами 2 та 6 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
11. Рішенням Конституційного Суду України від 25.11.1997 № 6-зп роз`яснено, що частину 2 статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.
12. У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 дано визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес». Зокрема, зазначено, що у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова) означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
13. Тобто, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.
14. Гарантоване статтею 55 Конституції України та конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
15. Отже, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.
16. Відтак, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи щодо особа дійсно має місце факт порушення права, свободи чи інтересу, та це право, свобода або інтерес порушені відповідачем. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.
17. Таким чином, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду; порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально вираженого права чи інтересу особи, яка стверджує про їх порушення; вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача; під час розгляду кожної справи суд повинен встановити, чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання адміністративного судочинства.
18. Такі висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, що міститься, зокрема, у постановах від 10.02.2021 у справі № 640/14623/20, від 18.03.2021 у справі         № 826/3932/17, від 19.05.2021 у справі № 826/13229/16, від 21.12.2021 у справі                      № 370/2759/18, від 14.02.2022 у справі № 210/3729/17 та від 28.07.2022 у справі                     № 640/31850/20.
19. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач обґрунтовує порушення своїх прав наявністю у нього інтересу на отримання земельної ділянки за кадастровим номером 1210100000:03:328:0258 у користування для забудови шляхом затвердження відповідачем технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,7043 га, численними судовими спорами з відповідачем та небажанням останнього виконувати судові рішення, прийняті на користь позивача. При цьому, позивач, звертаючись з позовом, наполягав, що оскаржене рішення порушує не лише його права та законні інтереси у минулому, на теперішній час, але й створює передумови, що перешкоджають реалізації прав ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» у майбутньому.
20. Як правильно було визначено судами першої та апеляційної інстанцій, спірне рішення Дніпровської міської ради VIII скликання від 20.10.2021 №212/11 «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра», яким внесено зміни до плану зонування території м. Дніпра (графічних та інших матеріалів плану зонування території м. Дніпра) щодо віднесення території, прилеглої до земельної ділянки кадастровий номер 1210100000:03:328:0258 до рекреаційної зони озеленених територій загального користування Р-3 за своєю природою є нормативно-правовим актом, оскільки поширює свою дію на невизначене коло осіб, прийняте з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.
21. Особливості розгляду справ про оскарження нормативно-правових актів, зокрема органів місцевого самоврядування визначені статтями 264-265 КАС України.
22. Відповідно до частини 2 статті 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.
23. Судами попередніх інстанцій встановлено, що власником нерухомого майна, яке належало ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ», а саме: нежитлової одноповерхової споруди виставкового центру літ. А-1, навіси літ. А, А, A, огорожа, № 1,2,3, І - мостіння, загальною площею 2700 кв.м., що розташована за адресою: м.Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 47А - є держава. Також з 25.03.2022 до держави перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташоване наведене нерухоме майно (кадастровий номер 1210100000:03:328:0258).
24. Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцева рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
25. Статтею 12 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що до компетенції сільських, селищних, і міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій. До компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать: затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території: визначення територій для містобудівних потреб.
26. Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема положеннями статті 17, визначено, що Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту.
27. Статтею 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон.
28. За висновком Верховного Суду, що міститься у постанові від 07.02.2023 у справі №160/3164/22, у порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені, зокрема, Генеральний план, План зонування та інша містобудівна документація особою, щодо якої її застосовано або яка є суб`єктом правовідносин, в яких цей акт буде застосований. Під час розгляду таких справ адміністративні суди здійснюють оцінку законності оскаржуваного нормативно-правового акта та його відповідності актам вищої юридичної сили.
29. Оцінюючи порушення прав та законних інтересів, про які зазначає позивач, колегія суддів також враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові 07.02.2023 у справі №160/3164/22, між тими самими учасниками та щодо тієї ж самої земельної ділянки, проте стосовно іншого рішення місцевого органу влади (нормативно-правового акта) щодо забудови території:
«71. З огляду на вищезазначене, колегія суддів доходить висновку, що ТОВ ««ЕСТЕЙТ СІТІ» не є суб`єктом, щодо якого застосовано спірне рішення Дніпровської МР від 22 вересня 2021 року № 415/10 або особою, яка є суб`єктом правовідносин, в яких буде застосовано цей акт, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:03:328:0258 є комунальною власністю та не відведена ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» у користування або у власність.
72. З вищезазначених підстав колегія суддів не бере до уваги доводи скаржника про те, що суд апеляційної інстанції не врахував того, що на момент звернення до суду з позовом у цій справі позивачу на праві власності належав об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:03:328:0258, враховуючи також, що 30 березня 2022 року складено акт про підтвердження факту знищення нерухомого майна - виставкового центру за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 47А; власник ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ».
Суд зазначає, що саме лише бажання позивача отримати земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:03:328:0258 у користування та здійснити забудови цієї ділянки не свідчить про порушення права або законного інтересу ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» прийняттям спірного рішення Дніпровської МР від 22 вересня 2021 року № 415/10, оскільки відповідне право на момент ухвалення цього рішення міськради не було реалізовано.»
30. Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від такого висновку. Суд вважає, що такі висновки Верховного Суду усувають будь-які сумніви щодо відсутності порушеного права та законного інтересу у ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ» при оскарженні спірного рішення. Касаційна скарга не містить інших доводів, які б спростовували висновки судів першої та апеляційної інстанцій.
31. Суд касаційної інстанції вважає необґрунтованими посилання скаржника на правозастосовчу практику з огляду на таке.
32. Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №904/7450/21 розглядав спір щодо розгляду та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,7043 га, кадастровий номер 1210100000:03:328:0258, ТОВ "Естейт Сіті" за фактичним розміщенням споруд за адресою: Дніпропетровська область,                    м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 47-А, код КВЦПЗ; 02.10. для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, виготовлену ФОП ОСОБА_1 , та передачу земельної ділянки площею 0,7043 га, кадастровий номер 1210100000:03:328:0258, на вул. Січеславська Набережна, 47-А в оренду ТОВ "Естейт Сіті" із затвердженням умов передачі.
Позивач мотивує необхідність врахування висновків у справі №904/7450/21 тим, що оскаржене рішення Дніпровської міської ради VIII скликання від 20.10.2021 №212/11 прийняте під час розгляду справи та безпосередньо впливає на результат розгляду Дніпровської міської ради поданої на затвердження технічної документації. Проте, такі посилання на висновки у справі №904/7450/21 та відповідне мотивування не може слугувати підставою для касаційного оскарження судових рішень в розумінні пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України, оскільки рішення у справі №904/7450/21 ухвалено за інших обставин справи, а мотиви зводяться до опосередкованого застосування рішення при розгляді та вирішенні справи № 160/15540/22.
При цьому, Суд зазначає, що відповідач необмежений у своїх повноваженнях у сфері містобудування, зокрема в частині зонування територій м. Дніпро, рішеннями судів, якими його зобов`язано розглянути технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на таких територіях.
33. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 30.12.2021 у справі №826/5804/17 спростував доводи касаційних скарг про те, що спірне рішення відповідача не порушує жодних прав позивачів, зокрема, з огляду на відсутність у матеріалах справи доказів про належність їм земельних ділянок та/або будівель на територіях, які охоплюються Детальним планом території місцевості ОСОБА_2 . Суд вказав, що наявність або відсутність у власності чи користуванні об`єктів нерухомого майна вищевказана норма процесуального права не пов`язує з правом звернення до адміністративного суду з вимогами щодо оскарження нормативно-правового акта, до яких належить й рішення міської ради про затвердження детального плану територій міста.
Такий висновок зроблено судом в контексті оцінки доводів щодо не порушення прав Органу самоорганізації населення «Комітет мікрорайону «Микільська Слобідка», Громадської організації «Микільська Слобідка», що тягне за собою відсутність права звернення до суду з таким позовом. В судовому порядку було встановлено, що позивачі мають повноваження на представлення інтересів мешканців в межах території своєї діяльності, мають право сприяти додержанню законів, та звертатися до суду із позовними заявами в інтересах громади (членів). 
Отже, висновок, на який посилається позивач, стосувався інших спірних питань - повноважень на звернення до суду з позовними вимогами в інтересах мешканців місцевості Микільська Слобідка, які є членами Органу самоорганізації населення «Комітет мікрорайону «Микільська Слобідка» та Громадської організації «Микільська Слобідка», які є відмінними як у справі №160/15540/22.
34. У справі №128/1329/18, в якій Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 09.06.2021 прийняв постанову, предметом оскарження були: відмова Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо затвердження проекту землеустрою з відведення земельної ділянки у власність; наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 27.03.2018                 № 2-3974/15-18-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність; рішення від 03.04.2018, індексний номер 40459870, прийняте реєстратором Бурлакою В.В., про реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 0520655900:07:008:0265.
Суд висловився щодо наявності у позивача права на захист «законних очікувань» щодо оформлення права власності на спірну земельну ділянку. Водночас, такий висновок зроблено за обставин, коли наявний спір про право цивільне між двома або більше особами, за умови, що позивач вжив усіх передбачених законом заходів, щоб отримати у власність спірну земельну ділянку, зокрема, отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки, належним чином погодив цей проект землеустрою та мав очікувати прийняття ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області рішення про його затвердження.
35. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №3/130 прийняв постанову 24.10.2019 з приводу укладення договору оренди земельної ділянки під будівництво магазину "Промтовари" на території м. Лохвиця, вул. Шевченка, 12 , між Лохвицькою міською радою Полтавської області і ФОП ОСОБА_3 на умовах проекту договору оренди землі, поданого позивачем. У цьому рішенні господарський суд зазначав про правомірні очікування мирно володіти майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання рішення органу публічної влади щодо передання в оренду майна чи земельної ділянки особі. 
36. Колегія суддів звертає увагу, що спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до його порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень.
37. Висновки, сформовані Верховним Судом у справах №128/1329/18 та №3/130 під час вирішення приватноправових спорів, у той час як спір у справі №160/15540/22 є публічно-правовим, що робить їх нерелевантними до застосування.
38. За такого правого регулювання та обставин справи, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
39. При цьому, колегією суддів не встановлено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій під час ухвалення оскаржуваних судових рішень.
40. Доводами касаційної скарги не спростовано висновків судів попередніх інстанцій.
41. Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
42. За таких обставин справи, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22.06.2023 - без змін.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ» залишити без задоволення.  

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22.06.2023 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач                                                                                          В.М. Шарапа

Судді                                                                                                              В.М. Кравчук

                                                                                                              С.М. Чиркін