КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                     
      Справа № 759/9788/24                                Головуючий у 1 інстанції: Петренко Н.О.
        Провадження № 22-ц/824/13319/2024                        Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
03 липня 2024 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                             Шебуєвої В.А., 
суддів                                      Оніщука М.І., Кафідової О.В.,
секретар                                          Ткаченко В.В.,
 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року про відмову у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю,-
 
в с т а н о в и в:
 
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, заінтересована особа: Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора. Просив встановити факту його проживання з спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю більше п`яти років, а саме з 2008 року до 22 квітня 2021року.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 проситьскасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.Посилається на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. До заяви він долучив докази відсутності у спадкодавця ОСОБА_2 інших спадкоємців з  першої по четверту чергу,  а тому рішення суду в даній справі не вплине на спадкові права і обов`язки інших осіб. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність спору про право як підставу для відмови у відкритті провадження. Про необхідність встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини, зазначив і державний нотаріус Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори у постанові про відмову у видачі йому свідоцтва про право на спадщину.
В апеляційній інстанції ОСОБА_1 і його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відмовляючи у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю більше п`яти років, а саме з 2008 року до 22 квітня 2021 року, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви вбачається спір про право.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Спір щодо спадкового майна, у тому числі і встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.
Частиною 4 ст. 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Заявник ОСОБА_1 просив встановити факт його проживання з спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю більше п`яти років реалізації права на спадкування як спадкоємця четвертої черги.  Заявник не зазначив заінтересованими особами інших спадкоємців. Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України неприйнята спадкоємцями спадщина визнається відумерлою. Повноваження на подання заяви  про визнання спадщини відумерлою покладені на орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, та відмовив у відкритті провадження в справі відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, роз`яснивши заявникові право на звернення до суду із відповідними вимогами у позовному провадженні.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено 04 липня 2024 року. 

Суддя-доповідач                                                    Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Кафідова О.В.
 
                                                                                 Оніщук М.І.