ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року	Львів	Справа № 140/1281/24 пров. № А/857/10966/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року (ухвалене головуючим суддею Лозовським О.А. у м. Луцьк) у справі № 140/1281/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

                                                      ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідачів в якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 15.01.2024 №1/1300 в частині зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.01.1992 по 10.01.2006 за фактичною тривалістю;
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.01.2024 №032350025853 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 06 січня 2024 року, зарахувавши до пільгового стажу період роботи за професією прядильник у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» та у ЗAT «Волинський шовковий комбінат» з 01.01.1992 по 10.01.2006 - календарно.
В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що позивачка 22.01.2024 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки мала достатній пільговий стаж роботи та досягла відповідного пенсійного віку для призначення пенсії. Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 26.01.2024 №032350025853 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу (згідно з поданими документами страховий стаж становить 36 років 09 місяців 08 днів, у тому числі пільговий стаж - 13 років 09 місяців 15 днів (з урахуванням навчання за фахом 02 роки 10 місяців 16 днів). Позивачка вважає вказані рішення протиправними, такими, що грубо порушують її законні права та інтереси, оскільки періоди роботи за відповідною професією (прядильниця), що дає право на пільгову пенсію, підтверджуються записами у трудовій книжці, а на день подання заяви пенсійному органу вона досягла пенсійного віку, має пільговий стаж роботи більше 20 років, тому має право на пенсію. Також, позивачка вважає помилковими висновки ГУ ПФУ в Донецькій області про те, що період з 01.01.1992 по 10.01.2006 до пільгового стажу зараховуються лише фактично відпрацьовані дні, оскільки законодавець не пов`язує обчислення пільгового стажу із зайняттям на цих роботах повний робочий день.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 15.01.2024 №1/1300 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, в частині зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.01.1992 по 01.10.2006 за фактичною тривалістю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» та у ЗAT «Волинський шовковий комбінат» за професією «прядильник» з 01.01.1992 по 01.10.2006 - календарно. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.01.2024 №032350025853 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.01.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходи з того, що пенсійний орган дійшов помилкового висновку, що за період роботи з 01.01.1992 по 10.01.2006 до пільгового стажу позивачки підлягають зараховуванню лише фактично відпрацьовані дні, оскільки, законодавець не пов`язує обчислення пільгового стажу згідно з пунктом «є» статті 13 Закону №1788-XII із зайняттям на цих роботах повний робочий день.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.01.2024 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) визначено, що заява на призначення/перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр).
Після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, та відповідно до пункту 4.3. Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку розгляд документів, наданих позивачем, проводився за принципом «екстериторіальності» ГУ ПФУ в Донецькій області, рішенням якого від 26.01.2024 №032350025853 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 6 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (при необхідному 20 років). У вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж заявниці на дату звернення становить 36 років 09 місяців 08 днів, пільговий стаж становить 13 років 09 місяців 15 днів (з урахуванням навчання за фахом 02 роки 10 місяців 16 днів). До страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу зараховано періоди роботи згідно рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 15.01.2024 №1/1300 (з 17.07.1987 по 31.12.1991 - календарно, з 01.01.1992 по 10.01.2006 - за фактичною тривалістю).
Судом також встановлено, що Комісією при ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 15.01.2024 №1/1300 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, відповідно до записів трудової книжки, довідки від 27.07.2016 №717/01.22, виданої Державним архівом Волинської області, довідок від 09.10.2023 №2388/1-11-№22392/1-11, №2397/1-11-№2399/1-11, №2403/1-11, особової картки форми Т-2, копій наказів від 16.07.1987 №650, від 09.02.1988 №67-к, від 31.07.2002 №193, від 01.08.2002 №57, від 10.01.2006 №5к та історичної довідки від 25.01.2023 №174/1-11, виданих Комунальною установою Луцький міський трудовий архів, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працювала з 17.07.1987 по 31.07.2002 прядильницею п`ятого розряду прядильного цеху на ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» та з 01.08.2002 по 10.01.2006 прядильницею п`ятого розряду прядильно-крутильного цеху прядильного виробництва на ЗАТ «Волинський шовковий комбінат», який в подальшому перейменовано в ПРАТ «Волинський шовковий комбінат».
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №1005067425, 23.02.2015 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» за судовим рішенням у зв`язку з визнанням банкрутом.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №30085486, 21.06.2022 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ПРАТ «Волинський шовковий комбінат» у зв`язку з визнанням банкрутом.
В ході розгляду документів встановлено, що заявниця перебувала у відпустках без збереження заробітної плати протягом періоду з 26.09.1991 по 03.10.1991, з 08.05.1992 по 12.05.1992, 01.12.1993 по 06.02.1993.
Комісія прийняла рішення про зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періодів роботи з 17.07.1987 по 31.12.1991 - календарно та з 01.01.1992 по 10.01.2006 - за фактичною тривалістю (а. с. 43-44).
Позивачка, вважаючи рішення відповідачів щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» з 01.01.1992 по 10.01.2006 календарно, та щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними, звернулася з даним позовом до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.
Як підтверджено матеріалами справи, позивачка досягла необхідного віку для призначення пенсії відповідно до п.6 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV.
Поряд із цим вказана правова норма п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV, крім віку, передбачає наявність не менше 20 років стажу роботи у робітниць текстильного виробництва, зайнятих на верстатах і машинах, за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.
При цьому ураховуючи, що норми Закону України №2148-VIII від 03.10.2017 мали спеціальну вказівку стосовно їх застосування з 01.10.2017, саме з цієї дати правила призначення пенсій за Списком №1 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: пунктом «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону України №213-VIII від 02.03.2015 та п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України №2148-VIII від 03.10.2017, при цьому правила цих законів були повністю уніфікованими (ідентичними), і такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення №1-р/2020 від 23.01.2020 р., яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст. 13, ч. 2 ст. 14, пункти б - г ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015, та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
У п.3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 визначено, що застосуванню підлягають ст. 13, ч. 2 ст. 14, пункти б-г ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 для осіб, які працювали до 01 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: є) робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років;
Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383). Цей Порядок регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» ст.13 та ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно з п. 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
У період роботи ОСОБА_1 професія «прядильник» була зазначена у Списку виробництв і професій, робота на яких дає робітницям підприємств текстильної промисловості право на отримання пенсії по старості після досягнення 50 років і при стажі роботи в цих професіях не менше 20 років, затвердженому Кабінетом Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1021, а після прийняття Закону №1788-ХІІ професія «прядильник» - у Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583.
Крім того, як зазначено у рішенні Комісії при ГУ ПФУ у Волинській області від 15.01.2024 №1/1300, списком текстильних виробництв і професій, робота на яких дає право на пенсію за віком, після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583, передбачено, зокрема, прядильників.
Відповідачі не заперечують, що періоди роботи позивачки за професією ткач зараховуються до пільгового стажу роботи.
Крім цього, згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно із пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.
Також пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, підтвердження стажу роботи для призначення пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Спірні періоди роботи позивачки підтверджені записами трудової книжки.
Записи у трудовій книжці позивачки виконані чітко, зрозуміло, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені. Записи про періоди роботи у трудовій книжці затверджені підписом відповідальної особи та скріплені печаткою і не потребують додаткового підтвердження довідками.
Як слідує із трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 16.07.1987, вона містить такі записи: 
- запис №01 з 01.09.1984р. по 16.07.1987 - навчання в СПТУ-10 м. Луцька Волинської області на підставі диплому А №139991;
- запис №02 від 17.07.1987 - прийнята на Луцький шовковий комбінат імені 60-річчя Радянської України прядильницею п`ятого розряду у прядильний цех №1 за наказом №650 від 16.07.1987;
- запис №03 від 01.01.1988 у зв`язку з удосконаленням структури виробництва вважати прядильником п`ятого розряду за наказом №1116 від 08.12.1987;
- на підставі наказу №204 від 02.09.1988 Міністерства легкої промисловості УРСР Луцький шовковий комбінат імені 60-річчя Радянської України перетворений в Луцьке виробничо - торгове шовкове об`єднання;
- на основі наказу №734 від 02.11.1992 підприємство перейменоване в Державне підприємство «ВОЛТЕКС» м. Луцька;
- на підставі наказу №149 від 08.06.1994 підприємство перейменовано у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс»;
- запис №04 від 31.07.2002 - звільнена з роботи п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін за наказом №193 від 31.07.2002;
- запис №05 від 01.08.2002 - прийнята до ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» прядильником п`ятого розряду до прядильно-крутильного цеху прядильного виробництва за наказом №57 від 01.08.2002;
- запис №06 10.01.2006 - звільнена за п. 1 ст. 40 КЗпП України скорочення чисельності працюючих за наказом №5 к від 10.01.2006 (а. с. 13-21)
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо помилкового висновку відповідача, що за період роботи з 01.01.1992 по 10.01.2006 у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» та у ЗAT «Волинський шовковий комбінат» до пільгового стажу позивачки підлягають зараховуванню лише фактично відпрацьовані дні, оскільки, як було зазначено вище, законодавець не пов`язує обчислення пільгового стажу згідно з пунктом «є» ст. 13 Закону №1788-XII із зайняттям на цих роботах повний робочий день.
Таким чином, зазначений період роботи позивачки у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» та у ЗAT «Волинський шовковий комбінат» є періодом, який включається до спеціального пільгового стажу та повинен зараховуватися календарно.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (яке протиправно винесло рішення від 26.01.2024 №032350025853) слід повторно зобов`язати розглянути заяву позивачки від 22.01.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. Зокрема, з урахуванням висновків суду про те, що періоди роботи ОСОБА_1 з 01.01.1992 по 01.10.2006 за професією «прядильник» у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» та у ЗAT «Волинський шовковий комбінат» слід зараховувати до пільгового стажу календарно.
Суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, колегія суддів зазначає, що якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист законних прав і свобод позивача, оскільки це і є основним завданням адміністративного судочинства.
При цьому зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, які належать до його компетенції, не є привласненням судом собі таких повноважень і функцій відповідача, оскільки суд не вирішує в цьому разі питання про надання певного статусу, не призначає допомогу у певному розмірі, а лише зобов`язує державний орган вчинити дії у спосіб, на підставі та в межах повноважень, визначених законодавством.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.01.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 6 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, суд першої інстанції обрав належний та необхідний у даному випадку спосіб захисту.
Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року у справі № 140/1281/24  - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар