Справа № 462/9890/23                        Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л. 
Провадження № 22-ц/811/949/24                Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Цьони С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» та представництва «Онур Тааххут Ташиманджилик Іншаат Тіджаретве Санаї Анонім Ширкеті» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником транспортного засобу марки «Hyundai Grandeur», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зазнав механічних пошкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 05 травня 2023 року по вулиці Залізничній, 2 у місті Львові між вантажним автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та належним їй автомобілем «Hyundai Grandeur», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . Стверджує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai Grandeur», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 135 273.99 грн. Зазначає, що постановою Буського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2023 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_3 , який станом на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з представництвом «Онур Тааххут Ташиманджилик Іншаат Тіджаретве Санаї Анонім Ширкеті», яке застрахувало цивільно-правову відповідальність водіїв належних йому транспортних засобів у ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» на підставі полісу № ЕР-208962662. Вважає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому законом порядку шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Звертає увагу, що ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 74 016.71 грн., однак згідно з полісом № ЕР-208962662 страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130 000 грн., відтак, ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» не виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 55983,29 грн. Наголошує, що особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а оскільки шкода завдана з вини водія, який виконував трудові обов`язки у представництві «Онур Тааххут Ташиманджилик Іншаат Тіджаретве Санаї Анонім Ширкеті», саме з представництва «Онур Тааххут Ташиманджилик Іншаат Тіджаретве Санаї Анонім Ширкеті» слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатоюв розмірі 5 273,99 грн.
З наведених підстав просить:
-стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_1 55 983.29 грн. невиплаченого страхового відшкодування;
-стягнути з представництва «Онур Тааххут Ташиманджилик Іншаат Тіджаретве Санаї Анонім Ширкеті» на користь ОСОБА_1 5 273,99 грн. різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» та представництва «Онур Тааххут Ташиманджилик Іншаат Тіджаретве Санаї Анонім Ширкеті» про відшкодування шкоди задоволено частково.
Стягнуто із представництва «Онур Тааххут Ташиманджилик Іншаат Тіджаретве Санаї Анонім Ширкеті» на користь ОСОБА_1 5273,99 грн. різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Стягнуто із представництва «Онур Тааххут Ташиманджилик Іншаат Тіджаретве Санаї Анонім Ширкеті» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 92,43грн.
У решті позову – відмовлено.
Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог оскаржив представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду в цій частині є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Апелянт стверджує, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому законом порядку шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, однак, враховуючи, що страховий ліміт за полісом № ЕР-208962662 становить 130 000 грн., Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» частково виконало обов`язок з виплати страхового відшкодування, виплативши лише 74016.71 грн. Зазначає, що у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди, який хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди в порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вважає, що відповідальним суб`єктом у деліктному зобов`язанні в межах страхового ліміту є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ», а представництво «Онур Тааххут Ташиманджилик Іншаат Тіджаретве Санаї Анонім Ширкеті» відповідає за завдання шкоди в межах різниці між розміром завданої шкоди та розміром страхового відшкодування. Вказує, що звітом № 1020/23 про оцінку автомобіля марки «Hyundai Grandeur», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , підтверджується, що вартість відновлювального ремонту становить 135 273.99 грн., а суд першої інстанції помилково взяв до уваги розмір вартості відновлювального ремонту автомобіля, що становить 82 644,06 грн. Звертає увагу, що суд безпідставно відмовив у стягненні судових витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, оскільки в матеріалах справи міститься рахунок експерта з вартістю проведення експертизи. З наведених підстав просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити постанову, якою стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_1 55 983.29 грн. невиплаченого страхового відшкодування, а в решті рішення суду залишити без змін.
В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст постанови складено 12 серпня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 29 липня 2024 року, датою ухвалення постанови є саме 12 серпня 2024 року.
З апеляційної скарги вбачається, що рішення суду оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а відтак законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в іншій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ», суд першої інстанції виходив з того, що страховиком здійснено виплату страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля, яка зменшена на суму податку на додану вартість, відтак у страховика не виникало обов`язку відшкодовувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частина 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Судом встановлено, що 05 травня 2023 року близько 08 год. 40 хв. в м. Львові на вул. Залізнична, 2, водій ОСОБА_3 , керуючи вантажним автомобілем марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснюючи перестроювання, не надав переваги транспортному засобу марки «Hyundai Grandeur», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що рухався в попутному напрямку, на смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого автомобіль марки «Hyundai Grandeur», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні (технічні) ушкодження.
Постановою Буського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Вищезазначена постанова не оскаржувалася і набрала законної сили.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 підтверджується, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Hyundai Grandeur», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
Згідно із звітом про оцінку автомобіля марки «Hyundai Grandeur», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , № 2487/23, складеним 08 травня 2023 року ТзОВ «Експрес-Сервіс», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai Grandeur», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 135273,99 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу з ПДВ на запчастини становить 82644,06 грн.
На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правову відповідальність водія автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , застраховано ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» на підставі полісу № ЕР-208962662 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну в розмірі 130 000 грн.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) та забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу.
Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з врахування коефіцієнта фізичного зносу.
20 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою про виплату страхового відшкодування.
На підставі звіту про оцінку автомобіля марки «Hyundai Grandeur», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , № 2487/23, складеного 08 травня 2023 року ТзОВ «Експрес-Сервіс», ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» здійснено розрахунок суми страхового відшкодування в розмірі 74 066.71 грн., що затверджено страховим актом № 3СЦВ-5405 від 03 листопада 2023 року. 
03 листопада 2023 року на рахунок ОСОБА_1 зараховано 74106,71 грн. страхового відшкодування за страховим актом № 3СЦВ-5405 від 03 листопада 2023 року (а.с. 15).
Внаслідок заподіяння під час дорожньо-транспортної пригоди шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідного відшкодування згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, чи якщо страховик за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком.
Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 486/24364/17.
Отже, у Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «УСГ» як страховика винної особи виник обов`язок з відшкодування вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.
Згідно із звітом про оцінку автомобіля марки «Hyundai Grandeur», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , № 2487/23, складеним ТзОВ «Експрес-Сервіс», вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу з ПДВ на запчастини, становить 82644,06 грн.
Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, Ї МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).
Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 565/1210/19 (провадження № 61-9485св20) та у постанові від 21 грудня 2020 року у справі № 911/286/20, від 12 липня 2023 року у справі № 591/1861/22.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Однак, позивач під час розгляду справи не надав належних та допустимих доказів на підтвердження ремонту автомобіля, чи надавач послуг з ремонту автомобіля є платником ПДВ.
Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зменшення вартості відновлювального ремонту на суму ПДВ (20%), оскільки документальне підтвердження факту оплати проведеного позивачем ремонту в матеріалах справи відсутнє.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_1 55 983.29 грн. недоплаченого, на думку позивача, страхового відшкодування, оскільки страхове відшкодування виплачено страховиком в повному обсязі за мінусом ПДВ, яке може бути відшкодовано позивачу страховиком у разі подання ним доказів проведення ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ. 
Оскільки на ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» покладено обов`язок з виплати позивачу страхового відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та з врахуванням 20% ПДВ, то у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між страховим лімітом (страховою сумою) -130000.00 грн. і страховою виплатою – 74016.71 грн., що становить 55983.29 грн. (130000.00 грн. – 74016.71 грн.).
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц, провадження № 61-18840 св18.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Звертаючись з позовними вимогами,  ОСОБА_1  просила стягнути з представництва «Онур Тааххут Ташиманджилик Іншаат Тіджаретве Санаї Анонім Ширкеті» на її користь 5273,99 грн., зазначивши у позові цю суму, як різницю міжфактичним розміром шкоди і страховою виплатою, вважаючи підставною заявлену нею позову вимогу про стягнення зі СК «УСГ» 55983.29 грн. невиплаченого страхового відшкодування, що в сумі з виплаченим СК страховим відшкодуванням в розмірі 74016.71 грн. становитиме 130000.00 грн.
Оскільки колегія суддів погодилася з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення зі СК «УСГ» 55983.29 грн. страхового відшкодування, то стягнуті судом з представництва «Онур Тааххут Ташиманджилик Іншаат Тіджаретве Санаї Анонім Ширкеті» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 5273,99 грн. не становлять різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка, на думку позивача, підлягала виплаті в розмірі 130000.00 грн., а тому колегія суддів вважає, що з абзацу другого резолютивної частини оскаржуваного рішення суду слід виключити слова «різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою».
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2024 року – змінити, виключивши з абзацу другого резолютивної частини рішення слова «різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою».
В решті рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2024 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.
Постанова складена 12.08.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк