ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 677/1736/23
Провадження № 22-ц/4820/1675/24

Хмельницький апеляційний суд
 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В., 
розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 677/1736/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :
У листопаді 2023 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 21.09.2020 року, в розмірі 26 579 грн 75 коп, яка утворилася станом на 19.09.2023 року, а також стягнути з відповідача 2864 грн судового збору.
Свої вимоги банк обґрунтовував тим, що 21.09.2020 року відповідачка звернулася до нього з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Відповідно до умов підписаної Анкети – заяви від 21.09.2020, відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та отримала їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердила, що вищевказані документи є їй зрозумілими та не потребують додаткового тлумачення. Окрім того, в Анкеті-заяві визначено, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору. Позивач зауважив, що підписанням Анкети – заяви до Договору про надання банківських послуг боржник беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку збільшити/зменшити розмір дозволеного кредитного ліміту. 
Отже, 21.09.2020 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачкою укладено Договір, відповідно до умов якого, відповідачці надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (базова процентна ставка), а також зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом в розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом. На підставі укладеного Договору відповідачка отримала кредит у розмірі 24 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на її поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . 
Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконує, лише частково здійснювала операції з поповненням своєї банківської картки, розмір яких значно менший за поточні витрати по картковому рахунку, тому виникла заборгованість, розмір якої станом на 19.09.2023 року, складає 26 579 грн 75 коп, яку позивач просив стягнути з відповідача за договором банківських послуг. 
Заочним рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року, позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» 15 625 грн 24 коп та заборгованості за тілом кредиту та 1577 грн 92 коп судового збору, в решті позовних вимог відмовлено. 
Не погоджуючись із таким рішенням, АТ «Універсал Банк», через свого представника ОСОБА_2 , подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Апелянт вважає заочне рішення суду незаконним, прийнятим всупереч норм процесуального права, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, без урахування особливостей укладеного за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем договору, що призвело до порушення прав, свобод та законних інтересів Банку. Зауважує, що судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проєкту Monobank та процедури ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, що призвело до передчасного висновку суду, що клієнт не був з ними ознайомлений. Представник апелянта вказує, що 21.09.2020 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, відповідачка приєдналася до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартній формі. Сторони визначили, що ця анкета-заява, Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи банку та Паспорт споживчого кредиту становлять укладений між ними договір про надання банківських послуг. Вказані документи містять усі істотні умови кредитного договору, при цьому відповідачка своїм підписом підтвердила, що ознайомилася та погодилася із запропонованими позивачем умовами кредитування. Таким чином, АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору та уклали кредитний договір. При цьому, апелянт зазначає, що відповідачка шляхом підписання Анкети-заяви, підтвердила, що до укладання нею договору, була ознайомлена в електронній/ письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та отримала відповідні документи від Банку та погодилася з ними. На виконання зобов`язання за договором банк надав відповідачці кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з можливістю його коригування зі сплатою відсотків за користування коштами. Таким чином, розмір кредиту може збільшуватися на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає коштів на погашення заборгованості. Оскільки відповідачка не виконувала обов`язку з повернення кредитних коштів, тому і розмір нарахованої банком кредитної заборгованості перебільшив розмір встановленого кредитного ліміту. Клієнту було достовірно відомо та свідомо ним погоджено, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи, були отримані відповідачем у мобільному додатку. Мобільний номер ОСОБА_1 вказаний в анкеті-заяві, є фінансовим номером та засобом ідентифікації для доступу до мобільного додатку. На даний номер телефону було направлено ОТР–пароль, введення якого є підтвердженням факту ознайомлення з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Крім того, в Анкеті-заяві відповідачка підтвердила, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах паперових носіях і всі наступні правочини (в тому числі підписання угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею з використанням простого електронного підпису або УЕП. Отже, підписуючи анкету-заяву, боржник приєдналася та була ознайомлена з умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал-Банк», Тарифами за карткою Monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту Паспортом споживчого кредиту «Карта monobank», адже підписала анкету-заяву у якій записані положення про ознайомлення останньої з вказаними документами. Отже висновки суду про неукладеність між сторонами кредитного договору на тих умовах, які вважав погодженими між сторонами банк, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки укладення між банком та клієнтом договору про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». Відсутність підпису боржника на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифів за карткою Monobank, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту «Карта monobank» не свідчить про неукладення договору про споживчий кредит. У підписаній анкеті – заяві відповідачка визнала, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Це свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб Договір, в тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставлення ними електронного цифрового підпису (аналога власноручного підпису). Правова природа договору приєднання полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. 
Договір є обов`язковим до виконання. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені також в постановах Верховного Суду від 09.09.2020р. по справі № 732/670/19, від 23.03.2020р. по справі № 404/502/18, від 07.10.2020р. у справі № 127/33824/19. А тому, посилання суду першої інстанції на недоведеність з боку банку, що саме ці Умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію».
Апелянт вказує, що застосування до спірних правовідносин правової позиції, викладеної в постанові Великої Палата Верховного Суду від 03.07.2019р. по справі № 342/180/17 є передчасним і незаконним, оскільки вказана судова практика ухвалена судом щодо інших кредитних угод, з іншими умовами, правилами, сторонами, зокрема, у кредитних відносинах на підставі договору, укладеного в письмовій формі відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України. Тому правові висновки, викладені в цій постанові не можуть застосовуватися до спірних правовідносин з огляду на відсутність подібності між ними.
Крім того, посилається, що отримання відповідачем кредитних коштів та їх часткове повернення свідчить про те, що він усвідомлював свої зобов`язання з повернення Банку коштів, які використовував з кредитного ліміту. Апелянт вважає, що виконаний ним розрахунок заборгованості є належним доказом, що підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів, тому у суду першої інстанції не було підстав для зменшення розміру заборгованості за договором про надання банківських послуг.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, що 21.09.2020 року ОСОБА_1 подала до АТ «Універсал Банк», підписану нею, анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.
Відповідно до підписаної Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 21.09.2020 року, ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на її ім`я, встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Погоджуючись з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. 
Відповідно до п. 3 підписаної анкети-заяви, ОСОБА_1 просить встановити їй кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку, пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу із пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць. 
На виконання умов договору ОСОБА_1 було видано кредитну картку з кредитними коштами, якими відповідачка користувалася, періодично витрачаючи кошти та періодично повертаючи їх.
Банк посилається на те, що виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачці кошти, а ОСОБА_1 вчасно не сплачувала кредит, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у розмірі 26 579 грн 75 коп, яку банк просив стягнути на його користь.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки недоведеністю факту укладання між сторонами кредитного договору про надання банківських послуг «Monobank» від 21.09.2020 року на умовах, зазначених позивачем, а відтак розмір заборгованості зазначений банком недоведений належними та допустими доказами, однак стягнув з відповідачки на користь банку суму фактично отриманої суми кредитних коштів.
Однак з таким висновком, колегія суддів не погоджується, з огляду на встановлені обставини справи.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка з метою отримання банківських послуг звернулася до АТ «Універсал Банк» заповнила і підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Підпис анкети-заяви здійснений відповідачем з використанням власного підпису також вказана анкета-заява в такому ж порядку підписана представником банку, який здійснив ідентифікацію та верифікацію клієнта.
Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи відповідача, зокрема містить фотокопії сторінок з паспорта, вказано дату її народження, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу, вказано пільговий період за користування кредитними коштами, що складає до 62 днів та процентну ставку за користування кредитом 3,1% на місяць.
У п. 6 анкети-заяви відповідачка засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно договору. Відповідач підтвердила в анкеті-заяві, що всі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися нею та банком з використанням електронного цифрового підпису, а усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали.
Крім цього, вона погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
З врахуванням викладеного слід дійти висновку, що між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг.
На підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 21.09.2020 року, в розмірі 26 579 грн 75 коп, позивач надав суду: розрахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.09.2020 року станом на 19.09.2023 року, виписку по рахунку, заяву позичальника від 21.09.2020 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «УніверсалБанк», витяг з Умов та Правил користування карткою Чорна картка monobank, довідку про наявність рахунку від 28.11.2023 року, довідку про розмір встановленого кредитного ліміту, Паспорт споживчого кредиту.
В той же час, частково задовольняючи позовні вимоги, суд помилково послався на те, що між сторонами не було погоджено розмір базової процентної ставки за користування кредитними коштами, а тому розмір заборгованості, зазначений банком, недоведений належними та допустимими доказами.
В підписаній позичальником Анкеті-заяві, визначено пільговий період за користування кредитними коштами, що складає до 62 днів та процентну ставку 3,1% на місяць у разі виходу за пільговий період та неповернення кредитних коштів протягом цього пільгового періоду, таким чином при укладені кредитного договору сторони погодили розмір базової процентної ставки за кредитом.
Оскільки в Анкеті-заяві сторонами було погоджено відсоткову ставку за користування кредитними коштами у розмірі 3,1% або 37,2 % річних у разі виходу за пільговий період та неповернення кредитних коштів протягом цього пільгового періоду, тому визначаючи суму заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), позивач враховував поточну процентну ставку в розмір 37,2% та проводив погашення відсотків шляхом списання кредитних коштів.
Оскільки відповідач лише частково здійснювала операції з поповнення своїй банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, тому виникала непогашена заборгованість.
Як вбачається з наданого банком розрахунку, відповідач має загальний залишок заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту) в сумі 26 579 грн 75 коп, яка складається з залишку поточної заборгованості за наданим кредитом 23 555 грн 51 коп та залишку простроченої заборгованості за наданим кредитом в сумі 3024 грн 24 коп.
З урахування конкретних обставин даної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що розрахунок заборгованості, наданий банком, є належним доказом нарахованої заборгованості за кредитом, оскільки в ході розгляду справи було встановлено обставини погодження між сторонами всіх істотних умов кредитного договору. 
Відповідачем у справі не спростовано обставин отримання та використання нею кредитних коштів та розміру заборгованості, зазначеного в наданому позивачем розрахунку.
Таким чином, враховуючи, вищевикладене, позов банку слід задовольнити та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал банк» заборгованість за кредитним договором у вигляді тіла кредиту про надання банківських послуг «Monobank» від 21.09.2020 року в розмірі 26 579 грн 75 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову 2684 грн. та апеляційної скарги 4026 грн., всього 6710 грн.
       Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал банк» задовольнити.
       Заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 ( зареєстрованої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПУО 21133352) заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 21 вересня 2020 року в розмірі 26 579 грн 75 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( зареєстрованої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПУО 21133352) 6710 грн судового збору.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 09 вересня 2024 року.

Судді                         А.М. Костенко
Р.С. Гринчук
Т.В. Спірідонова