КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Апеляційне провадження                                                               Доповідач - Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/11402/2024                                      
  
                                                       П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

 
 
м. Київ                                                                                                 Справа № 755/2966/23
 
15 липня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого   судді:   Кафідової О.В.
                       суддів:   Оніщука М.І.         
                                      Шебуєвої В.А.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Катющенко В.П. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
У березні 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція») звернувся до суду з позовом, у якому просить суд: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція»: заборгованість за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 88 706,56 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 12 456,08 грн та 3% річних у розмірі 5 450,64 грн, судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 2 684,00 грн
Свої вимоги обґрунтував тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку по АДРЕСА_1 , в тому числі кв. АДРЕСА_2 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція». 23.07.2014 у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503)) ТОВ «Євро-Реконструкція» розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» 06.08.2014 (№ 111 (4511)). 01.07.2014 між ТОВ «Євро-Реконструкція» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно наявної у позивача інформації мешканцями кв. АДРЕСА_3 є відповідачі та члени їх родини. Так співвласниками вказаної квартири є ОСОБА_4 , яка знята з реєстрації 28.09.2017, ОСОБА_3 , який знятий з реєстрації 04.01.2022. ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_2 , та їх неповнолітніми дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідачі є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_4 .
 Відповідачі з жовтня 2017 року своєчасно не вносили плати за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та за отримані послуги з постачання гарячої води, в результаті утворилась заборгованість, яка станом на 23.02.2022 становить у розмірі 88 706,56 грн з яких заборгованість з централізованого опалення - 26 124,19 грн, заборгованість за послугу за гаряче водопостачання - 62 582,37 грн. Факт надання позивачем послуг з централізованого опалення, серед іншого, підтверджується нарядами на включення та відключення централізованого опалення в будинку де мешкають відповідачі.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (код ЄДРПОУ: 37739041, м. Київ вул. Г.Хоткевича, 20) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ) про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (р/р НОМЕР_3 в АТ «Сенс Банк», код ЄДРПОУ 37739041) заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 88 706,56 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 12 456,08 грн, 3% річних у розмірі 5 450,64 грн, та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд першої інстанції під час винесення судового рішення неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а також порушив норми матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог посилалася на те, що його не було повідомлено про судовий розгляд належним чином, чим були порушені його права, не були забезпечені гарантії рівності у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальних законом для відповідача.
Крім того, зазначає, що позивач ТОВ «Євро-Реконструкція» заявив вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2017 року по лютий 2022 року. Безпосередньо з позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до відповідача ОСОБА_1 звернулось тільки у лютому 2023 року. Оскільки матеріали справи не містять доказів звернення позивача з відповідним позовом до суду у вказаний період та про добровільне погашення відповідачем ОСОБА_1 заборгованості, то вважає, що є підстави для застосування підстав пропуску строку позовної давності та відмови у задоволенні позову з цих підстав.  
У травні 2024 року представник ТОВ «Євро-Реконструкція» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Відзив мотивований тим, що відповідач із заявами щодо незгоди з приводу розміру нарахованих їм згідно направлених квитанцій коштів, за надані послуги до ТОВ «Євро-Реконструкція» не зверталися, а відповідно визнавали факт спожитих ними послуг з урахуванням зроблених позивачем нарахувань.
Доказів того, що відповідачі, до моменту подання позовної заяви до суду звертались до ТОВ «Євро-Реконструкція» з повідомленням про перерахунок вартості наданих послуг на підставі індивідуальних показників засобу обліку чи про зміну кількості зареєстрованих чи фактично проживаючих осіб у квартирі, відповідачами не надано.
Питання не проживання осіб за місцем реєстрації ніяким чином не впливає на нарахування за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії, оскільки згідно п. 6 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» питання перерахунку за комунальні послуги за період відсутності осіб за місцем реєстрації не стосується послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води (за наявності встановленого у квартирі індивідуального засобу обліку гарячого постачання). 
Крім того, зазначає, що оскільки з 12 березня 2017 року строк позовної давності продовжений, позовні вимоги ТОВ «Євро-Реконструкція» про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2017 року по 23 лютого 2022 року та за послугу з гарячого водопостачання/постачання гарячої води за період - 01 жовтня 2017 року по 23 лютого 2022 року заявлені в межах визначеного законом строку позовної давності.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено, що підприємство ТОВ «Євро-Реконструкція» створене для здійснення господарської діяльності з метою задоволення суспільних потреб у продукції, роботах та послугах, є юридичною особою, має право від свого імені укладати цивільно- правові та інші угоди, набувати майнових та особистих немайнових прав, вступати в зобов`язання, виступати в суді від свого імені.
Основними видами господарської діяльності товариства є: виробництво та/або реалізація енергоресурсів; виробництво електричної енергії; передача електричної енергії магістральними та міждержавними електромережами; передача електроенергії місцевими (локальними) електромережами; постачання електричної енергії за регульованим тарифом; постачання електричної енергії за врегульованим тарифом; оптове постачання електричної енергії; виробництво, транспортування та постачання теплової енергії споживачам; виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії; надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
01 липня 2014 року між ТОВ «Євро-Реконструкція» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
З наданої позивачем довідки Центру комунального сервісу суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .
Вказана квартира на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 , яка знята з реєстрації 28 вересня 2017 року, ОСОБА_3 , який знятий з реєстрації 04 січня 2022 року та ОСОБА_1 .
Виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_4 є ТОВ «Євро-Реконструкція».
Відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, від отримання послуг, виконавцем яких є ТОВ «Євро-Реконструкція», не відмовлявся.
Звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідача не надходило.
Із наданих позивачем письмових доказів вбачається, що відповідач за період з жовтня 2017 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та за отримані послуги з постачання гарячої води, в результаті утворилась заборгованість, яка станом на 23.02.2022 становить 88 706,56 грн з яких заборгованість з централізованого опалення - 26 124,19 грн, заборгованість за послугу за гаряче водопостачання - 62 582,37 грн.
Розгляд справи здійснено судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Доказів отримання відповідачами копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками до неї, матеріали справи не містять.
Задовольняючи позов ТОВ «Євро-Реконструкція» до   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що на споживача покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, проте, відповідачами не здійснюється оплата послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а тому витрати з надання вказаних послуг підлягають стягненню з боржників (відповідачів), обов`язок яких є солідарним.
При обрахуванні суми заборгованості з оплати послуг з центрального опалення та постачання гарячої води у загальному розмірі 88 706,56 грн. судом першої інстанції в основу обчислень покладена надана позивачем довідка-розрахунок.
Посилаючись на те, що на правовідносини, які виникли між учасниками справи, поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідачів на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованості з оплати послуг з центрального опалення та постачання гарячої води з урахуванням індексу інфляції - 12 456,08 грн, 3 % річних за весь час прострочення у розмірі 5 450,64 грн, погодившись із розрахунком позивача в цій частині складової вимоги заборгованості.
З такими висновками  суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду  погодитися не може, виходячи з наступного.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, зазначає, що він не мав можливості взяти участь в судовому розгляді справи з поважної причини, оскільки не був належним чином повідомлений про судовий розгляд даної справи, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви відповідач не отримував.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги відповідача в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права з наведених підстав, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
Згідно з положеннями частини першої , другої статті 211 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні, про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Перелік справ, які може бути розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, наведено у статті 274 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.
Для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб- пункт 1 частина 4 стаття 19 ЦПК України.
Як передбачено частиною 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (частина перша статті 277 ЦПК України).
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. (а.с. 98).
Доказів отримання відповідачами   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками до неї, матеріали справи не містять і, відповідно, сторона відповідача не мала можливості ознайомитися з доводами позовної заяви ТОВ «Євро-Реконструкція і надати суду свої заперечення проти цих доводів.
Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Конструкція наведеної правової норми у взаємозв`язку зі статтею 6 Конвенції дає підстави для висновку про те, що розгляд справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за відсутності доказів отримання іншою стороною копії позовної заяви, свідчить про позбавлення такої сторони доступу до правосуддя (можливості надати зауваження на доводи позовної заяви), що, у свою чергу, є обов`язковою підставою для скасування в апеляційному порядку оскаржуваного судового рішення місцевого суду.
За таких обставин, з урахуванням вищенаведених норм процесуального права, наведених доводів відповідача в обґрунтування апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність обов`язкових підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, свідчать про те, що позивач ТОВ «Євро-Реконструкція» є виконавцем послуг з централізованого опалення/теплової енергії та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_4 .
За розрахунком позивача станом на 01 березня 2023 року за відповідачами обліковується борг у загальному розмірі 88 706,56 грн, з яких заборгованість з централізованого опалення/постачання теплової енергії становить 26 124,19 грн; заборгованість із сплати послуг за гаряче водопостачання - 62 582,37 грн.
З урахуванням інфляційної складової боргу, яка нарахована на заборгованість з послуги з централізованого опалення становить 3 229, 53 грн; - 3% річних, які нараховані заборгованість з послуги з централізованого опалення становить 1 430, 79 грн; - інфляційної складової боргу, яка нарахована на заборгованість з послуги з постачання гарячої води становить 9 226, 5 грн; - 3% річних, які нараховані на заборгованість з послуги з постачання гарячої води становить 4 019, 85 грн.
У доводах апеляційної скарги відповідач ОСОБА_1 просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог ТОВ «Євро-Реконструкція».
Судом встановлено, що відповідач за період з жовтня 2017 року не вносив плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та за отримані послуги з постачання гарячої води, в результаті утворилась заборгованість, яка станом на 23.02.2022 становить 88 706,56 грн з яких заборгованість з централізованого опалення - 26 124,19 грн, заборгованість за послугу за гаряче водопостачання - 62 582,37 грн.
З наданих позивачем розрахунків судом встановлено, що:
- інфляційна складова боргу, яка нарахована на заборгованість з послуги з централізованого опалення становить 3 229, 53 грн;
- 3% річних, які нараховані заборгованість з послуги з централізованого опалення становить 1 430, 79 грн;
- інфляційна складова боргу, яка нарахована на заборгованість з послуги з постачання гарячої води становить 9 226, 5 грн;
- 3% річних, які нараховані на заборгованість з послуги з постачання гарячої води становить 4 019, 85 грн.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV (який втратив чинність 01 травня 2019 року) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Частиною другою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV (який втратив чинність 01 травня 2019 року) передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
У відповідності до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII (у чинній редакції) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до абзацу 6 частини третьої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII (у чинній редакції на час розгляду справи у суді) плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини шостої статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до статті 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.
Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV (який втратив чинність 01 травня 2019 року) споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV (який втратив чинність 01 травня 2019 року) обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Подібні за змістом норми закріплено у пункті 1 частини першої, пункті 5 частини другої статті 7 чинної редакції Закону України «Про житлово-комунальні послуги»  № 2189-VIII.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з відповідачем не позбавляє позивача за первісним позовом обов`язку оплачувати надані йому послуги.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України  від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), підстав відступу від них колегія суддів не вбачає.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Правовий аналіз наведених норм законодавства та встановлених судом фактичних обставин у своїй сукупності дозволяють колегії суддів апеляційного суду зробити висновок проте, що у відповідача наявна заборгованість зі сплати послуг з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії, а також гарячого водопостачання та наявність порушеного права ТОВ «Євро-Реконструкція».
Оскільки правовідносини, які складися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями у силу вимог статті 509 ЦК України, тому позивач має право на отримання заборгованості за надані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та гарячого водопостачання із урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.  
Разом із тим, у доводах апеляційної скарги відповідач ОСОБА_1 заявив про застосування позовної давності до пред`явлених вимог ТОВ «Євро-Реконструкція».
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України).
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.
Отже, відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.
У справі, яка переглядається, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що розгляд справи судом першої інстанції  здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за відсутності доказів отримання  відповідачем копій позовної заяви, що свідчить про позбавлення  відповідача можливості надати зауваження на доводи позовної заяви, у тому числі, скористатись правом подання заяви про застосування позовної давності у суді першої інстанції, що є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності у спорі.
Колегією суддів апеляційного суду враховується, що позивач звернувся до суду з цим позовом 06 березня 2023 року, тобто, після спливу позовної давності щодо щомісячних платежів за період, що виник до жовтня 2017 року.
Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.
Законом № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями  257,  258,  362,  559,  681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності, і всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Отже, Законом № 540-IX, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, було продовжено перебіг позовної давності для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на час дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), тому заява відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності не підлягає задоволенню судом з урахуванням положень вищенаведеного законодавства.
Із цим позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулося до суду 11 жовтня 2023 року, однак, враховуючи, що пунктом 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України перебіг строку позовної давності продовжено на строк дії карантину, внесені до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зміни набули чинності з 02 квітня 2020 року, відповідно не є пропущеним строк позовної давності щодо платежів, строк сплати яких станом на 02 квітня 2017 року не завершився.
З урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину з 12 березня  2020 року у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року, а тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відносно того, що позовна заява була подана з пропуском строку. 
Сума заборгованості підлягає стягненню у солідарному порядку з відповідачів на користь позивача, оскільки відповідно до частини 1 статті 64  ЖК України повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із договору.
Порушенням норм процесуального права судом першої інстанції призвело до неправильного вирішення справи, а це, відповідно до статті 376 ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового судового рішення по суті заявлених вимог ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, які з установлених колегією суддів апеляційного суду обставин справи та наведених мотивів в редакції даної постанови підлягають частковому задоволенню.
Отже, доводи відповідачів, наведені в апеляційній скарзі, знайшли своє часткове підтвердження.
Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням того, що після перегляду справи в суді апеляційної інстанції позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості  підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені позивачем в суді першої інстанції.
Керуючись  ст.ст. 3, 8, 12, 19, 81, 89, 141, 263, 274, 279, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (код ЄДРПОУ: 37739041, м. Київ вул. Г.Хоткевича, 20) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ) про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 )  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (р/р НОМЕР_3 в АТ «Сенс Банк», код ЄДРПОУ 37739041) заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 88 706,56 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 12 456,08 грн, 3% річних у розмірі 5 450,64 грн, та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених  п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

               Головуючий:                                              Судді: