Справа № 344/11699/24 
Провадження № 33/4808/904/24 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю водія ОСОБА_1 та її захисника Руденької К.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 4.09.2024 року щодо неї,

в с т а н о в и в :

Цією постановою                                 ОСОБА_1 , 
        ІНФОРМАЦІЯ_1 
притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. 
ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона 16 червня 2024 року о 01 год 23 хв у м. Івано-Франківськ по вул. Сєченова, 129а, керувала автомобілем марки «BMW» моделі «Х1», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася на місці зупинки та в медичному закладі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні порушення процесуального та матеріального права. Зазначає, що підстав для зупинки її транспортного засобу не було і така зупинка була незаконною, всупереч вимогам законодавства, та не підтверджена жодними доказами у справі. Вказує, що при проходженні огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер, останній показував негативний результат, однак поліцейський починав проводити новий тест, що підтверджується відеозаписом події, однак в постанові суду не має згадки про проходження нею огляду на місці зупинки автомобіля. Ставить під сумнів направлення на огляд в медичний заклад, оскільки він складений передчасно, ще під час проходження нею огляду за допомогою приладу Драгер. Також вказує, що судом не було досліджено її особу, а саме те, що вона доглядає батька інваліда і завжди користується автомобілем, а тому алкогольні напої вона не вживає. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі щодо неї закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, пояснення захисника про підтримання апеляції та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова суду щодо ОСОБА_1 не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без прояву обвинувального ухилу і суворо додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.
Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.
В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але її вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.
Апеляційний суд не може спростувати доводи ОСОБА_1 , які підтверджуються відеозаписом події про те, що їй перед початком і під час процедури проходження огляду на стан сп`яніння, не було роз`яснено і забезпечено право на допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст.59 Конституції України), права згідно ст.268 КУпАП та ст.63 КУ і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. 
Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і його було проголошено вже після виявлення поліцейським ознак сп`яніння і завершення процедури огляду водія.
До істотного порушення права ОСОБА_1 на захист слід віднести невручення їй копії протоколу про правопорушення (а.с. 2), як цього вимагає ст. 254 КУпАП, як форми пред`явлення адміністративного обвинувачення. Таке непред`явлення обвинувачення водію ОСОБА_1 є безумовною підставою для скасування постанови суду і закриття справи.
Обгрунтованими є доводи захисника про те, що суд не взяв до уваги дані про те, що водійка на місці зупинки неодноразово продувала алкотестер без показника про стан сп`яніння, що викликає сумніви в технічній справності техзасобу. Ці сумніви неможливо спротувати через відсутність у справі копії свідоцтва про його повірку, тому цей сумнів згідно ст.. 62 Конституції України апеляційний суд трактує на користь водійки.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягала би виправданню за недоведеністю її вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенства права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 4.09.2024 року щодо неї скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                        Б.М. Гриновецький