ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року	Львів	Справа № 260/8682/23 пров. № А/857/2089/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді:                               Гуляка В.В. 
суддів:                                                    Коваля Р.Й., Носа С.П.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, 
на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року (суддя – Гебеш С.А., час ухвалення – не вказаний, місце ухвалення – м. Ужгород, дата складання повного тексту – не зазначено), 
в адміністративній справі №260/8682/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

                                                              встановив:  

У жовтні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01.01.2022 року перерахунок та виплату призначеної йому згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених  з військової служби та деяких інших осіб" пенсії за вислугу років з урахуванням 77 % розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, премії, визначених довідкою Адміністрації ДПС України №11/18967 від 12.09.2023 року із збереженням нарахування доплати до пенсії в розмірі 2000,00 гривень відповідно до Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року та не обмежуючи максимальний розмір перерахованої пенсії. 
Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив, просив відмовити у задоволенні позову. 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 року, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного в довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 року №11/18967-суд від 12.09.2023 року, виданій Адміністрацією Державної прикордонної служби України. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із 01.02.2022 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №11/18967-суд, виданій 12.09.2023 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України, з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області судові витрати у сумі 1073,60 грн.. 
З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду підлягає скасуванню, як таке, що винесене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд не взяв до уваги, що специфіка призначення та перерахунку пенсій військовим пенсіонерам полягає у тому, що розмір пенсій, які призначаються за Законом №2262-ХІІ, знаходиться у пропорційному відношенні до розміру грошового забезпечення за посадою, яку пенсіонер займав на момент звільнення зі служби або за відповідною посадою (при перерахунку пенсії). До 01.01.2017 на законодавчому рівні закріплено правило, згідно з яким підставою для проведення перерахунку пенсії була фактична зміна видів грошового забезпечення (введення додаткових видів грошового забезпечення або підвищення рівня грошового забезпечення). Головне управління проаналізувавши Рішення суду у справі №260/2057/22, на підставі якого видано оновлену довідку № 11/18967 від 12.09.2023 р. станом на 01.01.2022 р., про грошове забезпечення, зазначає, що останнє не містить зобов`язань щодо врахування цих довідок Головним управлінням при проведенні перерахунку та здійснення самого перерахунку. Відповідним рішенням лише задоволено вимогу ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо необхідності видачі вищевказаної довідки. Наголошує, що довідки, які видані Адміністрацією Державної прикордонної служби України та подані позивачем до Головного управління самі по собі не породжують право позивача на перерахунок, підставою перерахунку є нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, а за цих підстав позивачу вже було проведено належний перерахунок пенсії. Окрім того, Головне управління не погоджується зі змістом самих довідок на підставі яких суд першої інстанції зобов`язує Головне управління провести перерахунок, оскільки Закон №2262-ХІІ вміщує дві окремі норми, за якими запроваджено абсолютно різні процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії громадянина, у випадку призначення пенсії та у випадку перерахунку раніше призначеної пенсії. Натомість, розрахунковою величиною при перерахунку раніше призначеної пенсії є виплати (складові грошового забезпечення), що одержує діючий військовослужбовець, який обіймає посаду, рівнозначну тій, яку обіймав військовий пенсіонер. 
За результатами апеляційного розгляду просить апелянт скасувати рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. 

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Позивачем рішення суду не оскаржено, а, відтак, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд в межах апеляційної скарги відповідача. 
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Закарпатській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2023 року у справі №260/2057/22 позивачу 12.09.2023 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано довідку №11/18967-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 року (а.с. 8-зв.). 
Вказана довідка надіслана на адресу Головного управління ПФУ в Закарпатській області, що підтверджується листом від 12.09.2023 року (а.с. 8). 
Представник позивача звернувся 22.09.2023 до Головного управління ПФУ в Закарпатській області із адвокатським запитом, в якому просив надати належним чином завірену копію рішення або іншого документа про здійснення перерахунку з 01.01.2022 пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки №11/18967-суд, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України (а.с. 7). 
Листом від 28.09.2023 року Головне управління ПФУ в Закарпатській області повідомило  представника позивача, що відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивача (а.с. 7-зв.). 
Вважаючи дії відповідача протиправними щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу на підставі оновленої довідки від 12.09.2023 року, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. 

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного. 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. 
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, врегульовані Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон). 
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регулюється ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно із якою, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. 
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. 
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. 
Тобто, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду. 
Апеляційний суд встановив, що 12.09.2023 року Адміністрація Державної прикордонної служби України видала позивачу довідку № 11/18967-суд про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2022 року. 
Довідка видана у зв`язку із тим, що з 01.01.2022 року, розрахунковими величинами для визначення розміру посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2022 року та відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. 
Отже, відповідач мав обов`язок здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням складових грошового забезпечення вказаних у довідці. 
При цьому, у відповідача відсутні повноваження щодо повернення довідки, наданої уповноваженим органом, оскільки повернення довідки не передбачено постановою № 45, у якій є тільки одне юридично допустиме повноваження пенсійного органу, а саме, прийняти довідку для здійснення перерахунку пенсії, про що в постанові № 45 зазначено наступним чином: «На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. 
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. 
Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі». 
Отже, відповідач протиправно не здійснив перерахунок пенсії позивачу, на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12.09.2023 року № 11/18967-суд. 
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо непроведення перерахунку пенсії позивачу з 01.02.2022 (з першого числа місяця, що йде за тим місяцем, у якому сталася зміна) виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного в довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 11/18967-суд від 12.09.2023 року, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України та відповідно зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу із 01.02.2022 (з першого числа місяця, що йде за тим місяцем, у якому сталася зміна) відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 11/18967-суд від 12.09.2023, виданої  Адміністрацією Державної прикордонної служби України, з урахуванням виплачених сум. 
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи. 
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. 
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). 
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. 
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

                                                        постановив: 

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - залишити без задоволення. 
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року в адміністративній справі №260/8682/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Р. Й. Коваль 	
 	 	С. П. Нос