ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року	Львів	Справа № 500/7010/23 пров. № А/857/7573/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Гуляка В. В.,
                                                                                 Носа С. П.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року (ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у місті Тернополі суддею Мандзієм О. М.) у справі № 500/7010/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

                                                        В С Т А Н О В И В :

30.10.2023 ОСОБА_1 (далі також – позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із вказаним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі також - ВЧ НОМЕР_2 , відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати йому додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 за період з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 03.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2023, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 включно у розмірі 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 у розмірі по 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди, а саме за період з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 03.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2023, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 включно.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що за військовослужбовцями, які отримали поранення під час захисту Батьківщини та проходять стаціонарне лікування або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, зберігається додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022 (далі - Постанова № 168). Виписки про період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а також постанови ВЛК про потребу у відпустці за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення в сукупності є достатніми правовими підставами для включення військовослужбовців Збройних Сил України, які отримали такі поранення до наказів про виплату їм додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн. за час перебування на лікуванні або у відпустці. Відповідачем не використано власні повноваження з метою для якої такі надано, не нараховано та не виплачено ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини за період з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 03.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2023, з 01.09.2022 по 16.09.2022 включно, що, власне, і зумовило звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 за періоди з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 02.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 (нуль) копійок.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржила ВЧ НОМЕР_1 , яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Тому просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що до моменту винесення судового рішення у справі № 500/7010/23 військовою частиною НОМЕР_1 в добровільному порядку було нараховано та виплачено ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду (з урахуванням раніше виплачених коштів) передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за періоди лікування та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (контузії, травми або каліцтва) пов`язаного із захистом Батьківщини.
Проте, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та дійшов невірного висновку щодо визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 № 168.
Крім того вважає, що сума відшкодованих позивачу витрат не співмірна із складністю цієї справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим адвокатом часу на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 № 39 сержанта ОСОБА_1 з 26.02.2022 зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та визнано таким, що справи та посаду старшого майстра ремонтної майстерні артилерійського озброєння взводу забезпечення другого артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_3 та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Під час проходження військової служби, за обставин здійснення бойового завдання та заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України у складі Військової частини НОМЕР_1 о 08 год. 45 хв. 17.05.2022 під час переміщення в район населеного пункту Підгородне Бахмутського району Донецької області позивач потрапив під ракетний удар, одержав наскрізне поранення правої легені, правобічний гемапневмоторакс, про що свідчить довідка про обставини травми від 06.07.2022 № 1052/а.
17.05.2022 сержант ОСОБА_1 вибув на стаціонарне лікування до центральної районної лікарні м. Дружківка згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 17.05.2022 № 117.
Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № Е5045 А3215 в період з 17.05.2022 по 28.05.2022 з діагнозом вогнепальне уламкове проникаюче наскрізне поранення грудної клітки справа, вогнепальне сліпе поранення лівої гомілки, лівого стегна, вогнепальне поранення шиї справа - перебував на стаціонарному лікуванні в КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені I. I. Мечникова "ДОР".
З 29.05.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні та обстеженні у ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.05.2022 № 130.
За змістом виписного епікризу № 1112, виданого МО України Військовою частиною НОМЕР_4 , сержант ОСОБА_1 в період з 29.05.2022 по 03.06.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні.
Відповідно до довідки ВЛК від 03.06.2022 № 677 сержанту ОСОБА_1 проведено медичний огляд, за результатами якого: діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.06.2022 № 134 сержант ОСОБА_1 вибув у відпустку за станом здоров`я терміном на тридцять діб з 03.06.2022 по 02.07.2022.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.07.2022 № 162 сержант ОСОБА_1 прибув до пункту постійної дислокації військової частини з відпустки за станом здоров`я.
Згідно з випискою з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №08026, виданої КНП "Тернопільська обласна лікарня" ТОР, позивач в період з 11.07.2022 по 14.07.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні.
Відповідно до довідки ВЛК від 14.07.2022 № 381/8 сержанту ОСОБА_1 проведено медичний огляд, за результатами якого: діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): травма, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.07.2022 № 172 сержант ОСОБА_1 вибув у відпустку за станом здоров`я терміном на тридцять діб з 15.07.2022 по 13.08.2022.
За змістом виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №2331, виданої КНП "Микуленецька обласна фізіотерапевтична лікарня реабілітації" ТОР, позивач в період з 26.07.2022 по 09.08.2022 перебував на стаціонарному лікуванні.
За змістом виписки з історії хвороби стаціонарного хворого № 142816/11071, виданої КНП "Київська обласна клінічна лікарня" КОР, позивач в період з 17.08.2022 по 16.09.2022 перебував на стаціонарному лікуванні.
Відповідно до довідки ВЛК від 08.03.2023 № 2096 сержанту ОСОБА_1 проведено медичний огляд, за результатами якого: діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби; захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.07.2022 № 828 (з адміністративно-господарської діяльності) сержанту ОСОБА_1 додаткова винагорода з розрахунку 100 000,00 грн. виплачена за період з 01.06.022 по 02.06.2022.
Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо непроведення нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 за період з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 03.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2023, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 включно у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Як видно з матеріалів справи, 29.02.2024 військовою частиною НОМЕР_1 через систему «Електронний суд» подано до Тернопільського окружного адміністративного суду заяву про закриття провадження у справі № 500/7010/23 у зв`язку з відсутністю предмета спору, а саме: наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.02.2024 № 139 визначено здійснити виплату (з урахуванням раніше виплачених коштів) ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за періоди лікування та перебування у відпустці для лікуванні після тяжкого поранення (контузії, травми або каліцтва) пов`язаного із захистом Батьківщини.
08.03.2024 через систему «Електронний суд» представником позивача подано до Тернопільського окружного адміністративного суду заяву, змістом якої зазначено, що ОСОБА_1 підтверджує ту обставину, що військова частина НОМЕР_1 виплатила йому спірне грошове забезпечення та зважаючи на вищевикладене відмовляється від позовної заяви про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 № 168 у розмірі по 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди, а саме за період з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 03.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 включно.
При цьому просив, позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 03.06.2022 по 30.06.2022, 01.07.2022 по 03.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2023, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 включно у розмірі 100 000,00 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини – задовольнити.

Ухвалою суду від 11.03.2024 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою у розмірі по 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди, а саме за період з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 03.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2023, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 включно.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції покликався на те, що отримане позивачем поранення (контузії, травми, каліцтва) 17.05.2022 пов`язане із проходженням військової служби та захистом Батьківщини, а також його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком ВЛК в періоди з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 02.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022, позивач має право на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини.
Проте, здійснити виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 за періоди перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 02.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 визначено наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.02.2024 № 139, після звернення позивача до адміністративного суду, в ході судового розгляду цієї справи.
Натомість доказів про перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини за 02.07.2022 позивачем не представлено, а судом не встановлено.
Таким чином суд вважав, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправною, в контексті ч. 2 ст. 2 КАС України, бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 за періоди з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 02.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини.
Також вважав, з урахуванням критерію співмірності зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та обсягом виконання відповідних робіт, а також часткове задоволення позову, з відповідача має бути стягнута сума витрат, пов`язаних з розглядом справи, на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні спірних правовідносин, насамперед, дослідженню підлягають обставини наявності у діях відповідача протиправної бездіяльності щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, який проживає на території радіоактивного забруднення, що віднесена до зони гарантованого добровільного відселення.

Згідно частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати), зазвичай, індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Згідно частини п`ятої статті 55 Конституції України кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Отже, цією конституційною нормою передбачено можливість застосування способів захисту права, в тому числі, не передбачених процесуальними нормами.
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Основного Закону України, у рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист (п.4.1 мотивувальної частини вказаного рішення).
Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові особисте суб`єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту.

З огляду на положення статей 5, 245 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов`язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними.
Згідно згаданих норм такі повноваження суд реалізує в разі встановлення факту порушення прав, свобод та інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який б гарантував повний захист прав, свобод та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Як видно з матеріалів справи, відповідач, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.02.2024 №139 здійснив виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 за періоди перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 02.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022 проте, зробив це вже після звернення позивача до адміністративного суду, тобто в ході судового розгляду цієї справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що виплативши ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідач фактично визнав його право на таку винагороду, тому невиплата додаткової винагороди відповідно до чинного законодавства та у визначений строк є протиправною бездіяльністю відповідача.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової винагороди ОСОБА_1 за періоди перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 02.07.2022, з 11.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 13.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 16.09.2022, позаяк висновки суду ґрунтуються на фактичних обставинах справи та нормах чинного законодавства.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого рішення суду не впливають та висновків суду не спростовують.

Крім того колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн, оскільки вони співмірні складності справи; часу, який об`єктивно необхідно було витратити на підготовку позовної заяви, обсягу наданих адвокатом послуг.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні. 

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року в адміністративній справі № 500/7010/23 – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	С. П. Нос