Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/342/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І. 
Категорія - 173-2  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 травня 2024 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, РНОКПП- НОМЕР_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят ) грн. 00 коп., а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.,
за участю: 
потерпілої - ОСОБА_2 ,
особи, яка притягається до адміністративної 
відповідальності - ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 травня 2024 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 16 квітня 2024 року о 17 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме економічної, фізичної, фізичної форми, зокрема затією сварки в ході яких погрожує фізичною розправою, штовхав, не пускав з дому до доньки, докоряє витраченими коштами, в наслідок вказаних дій могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій.

Не погоджуючись з вказаною постановою в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову та закрити справу у зв`язку з тим, що на його думку суд першої інстанції порушив його громадянські, матеріальні та процесуальні права.
Зазначає, що він не отримував від суду ніяких викликів або повідомлень про призначення судового засідання по матеріалам поліції, які йому також невідомі і з якими його ніхто не ознайомив, що є грубим порушенням його процесуальних прав з боку працівників поліції та з боку суду внаслідок чого він був повністю позбавлений права захищати свої права та законні інтереси.
Також зазначає, про те, що він є інвалідом першої групи, а тому звільнений від сплати судового збору. Вважає, що якби суд належним чином повідомив його про час та місце розгляду справи, то він мав би можливість повідомити суд про його законну пільгу і суд не прийняв би рішення про стягнення з нього судового збору. 
По суті справи зазначає, що 16.04.2024 він не вчиняв ніякого домашнього насильства по відношенню до дружини ОСОБА_3 . Навпаки, в поліції є матеріали по його заявам про вчинення на протязі 2023 - 2024 років щодо нього домашнього насильства з боку дружини та її дочки. Так, ОСОБА_3 та її дочка намагаються вижити його із їхнього будинку і вчинять щодо нього систематичне домашнє насильство. На протязі 2023 року він подав до поліції дві заяви, які підтверджені висновками лікувального закладу про отримання ним травм від побоїв з боку дружини та її дочки. Оскільки він не підкоряється домашньому насильству з боку дружини та її дочки і не йде із будинку, вони зробили наклепницьку заяву до поліції про, начебто, вчинення ним до них домашнього насильства, підкупили працівників поліції, які імітували «перевірку» по їх наклепницьких заявах від 16.04.2024 року і таємно від нього зробили завідомо незаконний висновок про, начебто, вчинення ним домашнього насильства, з яким його не ознайомили.
В свою чергу і суд, таємно виніс завідомо неправосудну постанову, яку відправив йому запізно щоб, штучно, позбавити його можливості своєчасно оскаржити цю постанову в апеляційному порядку. 
Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав заяву про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги. В обгрунтування поважності пропуску строку зазначає, що його суд не викликав, а копію оскаржуваної постанови він отримав на пошті 04.06.2024 року. 
Виходячи з наведених підстав просить пропущений строк поновити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 у підтримку апеляційних вимог, потерпілу ОСОБА_2 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
З метою реалізації права на апеляційне оскарження, в тому числі у випадку неотримання повного тексту судового рішення у строк, який би дозволяв своєчасно подати апеляційну скаргу, частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, у вказаній частині статті зазначено, що у разі пропущення особою десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суд може поновити його за відповідним клопотанням апелянта.
Так, в матеріалах справи міститься довідка Ленінського районного суду м. Кіровограда про недоставляння SMS, в якій зазначено, що SMS-повідомлення щодо документу «Виклик до суду » від 23.04.2024 року по справі № 405/2770/24, № провадження 3/405/821/24 сформовано 23.04.2024 11:45:18 одержувач ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_2 не доставлено з технічної причини у оператора мобільного зв`язку (а.с. 16).
15 травня 2024 року Ленінським районним судом м. Кіровограда було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 не брав участі в судовому засіданні (а.с. 18-20).
Копія постанови від 15.05.2024 була направлена ОСОБА_1 22.05.2024 за вих..№ 405/2770/24/18836/24, та отримана ним о4.06.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.21-22).
З апеляційною скаргою на постанову районного суду та з клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги ОСОБА_1 звернувся 06 червня 2024 року (а.с. 23-36).
Враховуючи вказані обставини, та з метою забезпечення доступу до правосуддя, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови з поважних причин, тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вищезазначених вимог судом першої інстанції було дотримано не вповному обсязі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закону) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Пунктом 17 статті 1 вищенаведеного Закону передбачено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до п. 2 ч. 2 дія закону про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя.
Суд першої інстанції свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП обґрунтував наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 081645 від 16.04.2024 року, з якого убачається, що 16 квітня 2024 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме економічної, фізичної, фізичної форми, зокрема затією сварки в ході яких погрожує фізичною розправою, штовхав, не пускав з дому до доньки, докоряє витраченими коштами, в наслідок вказаних дій могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій;
- письмовими поясненнями та заявою потерпілої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 16.04.2024 року, в яких остання зазначила, що її чоловік ОСОБА_1 вчиняє відносно неї психологічний тиск, морально дістає з приводу надуманих причин, штовхає. 16.04.2024 близько 17.00 год. затіяв сварку, в ході якої погорожував їй фізичною розправою та не відпускав до її доньки, внаслідок чого вона була змушена викликати поліцію;
- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 16.04.2024 року, складеною працівником поліції.
В сукупності ці докази підтверджують факт здійснення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному чи фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , що тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Наявність неприязних відносин у ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_2 , його звернення до поліції з заявами щодо дружини та її доньки та інші сімейні непорозуміння, про що зазначає апелян, за вказаних обставин не спростовує факту вчинення ним домашнього насильства щодо дружини.
Доводи апеляційної скарги про те, що постанова винесена без з`ясування усіх обставин справи є необґрунтованими та безпідставними, оскільки як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції в повній мірі врахував та дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
З огляду на викладені обставини, зазначені в обґрунтування, поданої апеляційної скарги, доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів у правильності висновків районного суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог статтей 33, 36 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушнника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його не встановлено.
Разом з цим, постанова районного суду підлягає зміні в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору.
Відповідно до п.4 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду першої інстанції.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є інвалідом І групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 .
Вказані данні також зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД 081645 від 16.04.2024 складеного стосовно ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Тому постанову районного суду у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід змінити, виключивши з її мотивувальної та резолютивної частини вказівку на стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 605 гривень 60 копійок на користь держави.
З огляду на викладене, постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда  від 04 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП необхідно змінити в частині стягнення судового збору, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 травня 2024 року, стосовно нього.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити частково.
Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 травня 2024 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, в частині стягнення судового збору - змінити.
Виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 травня 2024 року посилання на стягнення з  ОСОБА_1  на користь держави, судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
В решті постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду Л.Я. Ткаченко