К И Ї В С Ь К И Й    А П Е Л Я Ц І Й Н И Й    С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

6 вересня 2024 року                                                                       місто Київ
 
справа № 753/20345/23
апеляційне провадження № 22-ц/824/13744/2024
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача - Головачова Я.В.,
 
суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,
 
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва у складі судді Котвицького В.Л. від 9 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,
 
в с т а н о в и в :
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Рішенням Дарницького районного суду від 11 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 9 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
 
13 лютого 2023 року Дарницьким районним судом міста Києва зменшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Дарницького районного суду від 11 травня 2021 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей з 1/2 частини до 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
 
Під час розгляду даної справи був допитаний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що він із жовтня 2021 року проживає з батьком і перебуває повністю на його утриманні, мати з сестрами проживає за кордоном, матеріально його не забезпечує, кошти на його утримання не надає.
 
З акту про проживання особи за місцем реєстрації № 23/23 від 16 жовтня 2023 року вбачається, що позивач прописаний та фактично проживає зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_4 , 2006 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Відповідно до довідки від 30 жовтня 2023 року № 1/56/17/1384, курсант 1-го курсу, солдат ОСОБА_4 навчається у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2 серпня 2023 року (наказ НІ № 214 від 2 серпня 2023 року). Знаходиться на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні. Форма навчання - денна. Термін навчання в інституті 4 роки (бакалаврат).
 
Позивач зазначає, що відповідач не приймає участі в матеріальному утриманні та вихованні сина, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.
 
Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 9 травня 2024 року у задоволення позову  ОСОБА_1 відмовлено.
 
Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того факту, що він несе витрати у зв`язку із навчанням сина та його утримання, оскільки з наданої самим позивачем довідки, його син перебуває на повному забезпеченні навчального закладу, у якому він навчається, в тому числі й проживає у гуртожитку ІНФОРМАЦІЯ_4. Інших належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх позовних вимог позивачем до суду не надано.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи
 
У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
 
Скаржник зазначає, що син сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 16 жовтня 2021 року по даний час проживає разом з батьком, що було встановлено судовими рішеннями, яким зменшено розмір аліментів на утримання дітей та частково звільнено від їх сплати у зв`язку з даною обставиною. Відповідач не приймає участі в матеріальному утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. При цьому, позивач постійно надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, що відображається в оплаті харчування, житлово-комунальних послуг, тощо. Крім того ОСОБА_4 часто перебуває у відрядженнях
у власному цивільному одязі та харчується за власний рахунок. При цьому відповідач жодним чином не оплачує зазначені витрати, закладом освіти вони також не компенсуються.
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 зазначає, що при ухваленні рішення, суд першої інстанції всебічно та об`єктивно встановив всі обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим. Неповнолітній син ОСОБА_4 протягом 2020-2022 років навчався та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_5, а з 2023 року перебуває на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_4, що спростовує твердження позивача щодо проживання сина з батьком.
 
ОСОБА_3 не заперечує щодо утримання свого сина, але вважає, що самостійне утримання нею ще двох неповнолітніх дітей допустимо вважати доказом її фізичної неспроможності наразі сплачувати аліменти позивачу, який у совою чергу не бажає сплачувати аліменти на утримання двох доньок.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судом встановлено, що 16 липня 2005 року між  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб. У даному шлюбі у них народилося троє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
 
За рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей:             ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 9 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
 
Рішенням Дарницьким районним судом міста Києва від 23 лютого 2023 року зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Дарницького районного суду від 11 травня 2021 року на користь ОСОБА_3 на утримання дітей з 1/2 частини до 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
 
Згідно акту про проживання особи за місцем реєстрації № 23/23 від 16 жовтня 2023 року позивач прописаний та фактично проживає зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_4 , 2006 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24).
 
Відповідно до довідки від 30 жовтня 2023 року № 1/56/17/1384, курсант 1-го курсу, солдат ОСОБА_4 навчається у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2 серпня 2023 року (наказ НІ № 214 від 2 серпня 2023 року). Знаходиться
на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні. Форма навчання - денна. Термін навчання в інституті 4 роки (бакалаврат) (а.с.25).
 
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до статті 13 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
 
Згідно з частинами 2, 3 статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
 
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
 
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу.
 
Відповідно до статті 51 Конституції України, статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
 
Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
 
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що позивачем не доведено факт проживання дитини разом з батьком, оскільки з 2 серпня 2023 року ОСОБА_4 навчається у ІНФОРМАЦІЯ_4 (наказ НІ № 214 від 2 серпня 2023 року) та знаходиться на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
 
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що аліменти не можуть бути стягнуті на користь того з батьків, з ким дитина фактично не проживає та який не несе витрати у зв`язку із її навчанням.
 
Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Згідно з частинами 1, 2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
 
В матеріалах справи відсутні належні докази понесених позивачем витрат на утримання дитини. Твердження скаржника про наданням ним матеріальної допомоги, що відображається в оплаті харчування, житлово-комунальних послу, тощо, є голослівними, а тому не можуть братись до уваги.
 
Доказів того, що з дати ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина сторін, позивачем пред`являлись вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат, матеріали справи не містять.
 
Також колегія суддів враховує, що аліменти на утримання двох спільних доньок, які проживають з матір`ю, сплачуються в примусовому порядку за виконавчим провадженням ВП № НОМЕР_1.
 
Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.
 
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
 
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 9 травня 2024 року залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

 
Головуючий                                                                      

 
 
Судді: