УХВАЛА
 
05 серпня 2024 року
м. Київ
 
справа № 278/6404/23
провадження № 61-10874ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., 
 
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 березня                   2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 червня               2024 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 ,про зменшення розміру аліментів, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 28 січня 2016 року на утримання малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
 
Житомирський районний суд Житомирської області рішенням від 04 березня 2024 року вирішив стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь                     ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ,                      ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним судовим рішенням законної сили. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
 
Житомирський апеляційний суд постановою від 26 червня 2024 року залишив рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 березня 2024 року без змін. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
 
29 липня 2023 року представник   ОСОБА_1 - адвокат Янчук М. О. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 березня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 червня 2024 року, сформовану в системі «Електронний суд». 
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновків, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Предметом позову у цій справі є зменшення розміру аліментів.
 
Отже, справа № 278/6404/23 є малозначною в силу вимог закону і окремого визнання її такою не потребує.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Колегія суддів також таких випадків не встановила. 
 
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 ,про зменшення розміру аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_6  ОСОБА_1  на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 березня                   2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 червня               2024 року відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                            Є. В. Коротенко
А. Ю. Зайцев
М. Ю. Тітов