ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6521/24 Справа № 171/1897/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Томаш В.І. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 171/1897/21
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Остапенко В.О.,
суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.
секретар судового засідання Гладиш К.І.         
сторони:
позивач ОСОБА_1 
відповідачі Виконавчий комітет Апостолівської міської ради Криворізького району Дніпропетровської області в особі міського голови ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Апостолівської міської ради Криворізького району Дніпропетровської області на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року, яке ухвалене суддею Томаш В.І. в місті Покров Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні,

УСТАНОВИВ:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Апостолівської міської ради Криворізького району Дніпропетровської області в особі міського голови ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. 
Позов мотивований тим, що постановою Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 12 серпня 2020 року у цивільній справі № 171/1784/19 за позивачкою ОСОБА_1 визнано право на завершення приватизації земельної ділянки та здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку, площею 4,00 га, розташовану на території Апостолівської міської ради (правонаступника Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виділеної розпорядженням голови Апостолівської районної державної адміністрації №382-р-10 від 21 вересня 2010 року в порядку спадкування за заповітом після смерті у м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 . Остання за життя стала власником Сертифіката серії ДП № 0160861 на право власності на земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) із земель колишнього КСП «Перше Травня» на території Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області і на підставі її письмової заяви від 09 вересня 2009 року розпорядженням Голови Апостолівської районної державної адміністрації ОСОБА_5 від 21 вересня 2010 року № 382-р-10 їй була виділена в натурі (на місцевості) земельна ділянка площею 4.00 га у кварталі № 47 із земель колишнього КСП «Перше Травня» з правом отримання державного акта на право власності на земельну ділянку. 
Позивачка вважає, що якщо спадкодавець померла, вона на підставі постанови апеляційного суду від 12 серпня 2020 року набула права на завершення приватизації цієї земельної ділянки.
На виконання отриманого судового рішення, з метою завершення приватизації земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 4.00 га у кварталі № 47 із земель колишнього КСП «Перше Травня», яка розташована на території Апостолівської міської ради (правонаступника Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області) та здійснення державної реєстрації речових прав на неї, позивачка 22 січня 2021 року звернулася письмово до Апостолівського міського голови ОСОБА_6 , однак отримала письмову відмову від 08 лютого 2021 року за вих. № 368. Своє рішення він обґрунтував тим, що з 01 січня 2013 року землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими, а земельна ділянка у кварталі № НОМЕР_1 , яка була виділена ОСОБА_4 згідно з Розпорядженням Голови Апостолівської районної державної адміністрації від 21 вересня 2010 року за № 382-р-10, вже виділена ОСОБА_3 згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку, зареєстрованого за № 37516247 від 28 липня 2020 року, кадастровий номер ділянки 1220388800:02:006:0001, площею 5.1501 га. 
Відповідач не вирішив по суті заявлені вимоги позивачки про виділення їй в натурі (на місцевості) земельної ділянки розміром у 4,0 га умовних кадастрових гектарів для ведення сільськогосподарського виробництва на території Апостолівської міської ради (правонаступника Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області).
На підставі наведеного вище позивач просила суд визнати протиправною бездіяльність Апостолівського міського голови Андрія ОСИ, яка виразилася у невиділені ОСОБА_1 в натурі (на місцевості) земельної ділянки розміром у 4,0 га умовних кадастрових гектарів для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Апостолівської міської ради Дніпропетровської області (правонаступника Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області). 
Зобов`язати відповідача, з урахуванням висновків суду, повторно розглянути заяву позивачки від 22 січня 2021 року про виділення їй в натурі (на місцевості) земельної ділянки розміром у 4,0 га умовних кадастрових гектарів для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Апостолівської міської ради Дніпропетровської області та здійснити державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку.
Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Апостолівського міського голови Андрія ОСИ, яка виразилася у невиділені ОСОБА_1 в натурі (на місцевості) земельної ділянки розміром у 4,0 га умовних кадастрових гектарів для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Апостолівської міської ради Дніпропетровської області (правонаступника Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області). 
Зобов`язано виконавчий комітет Апостолівської міської ради Криворізького району Дніпропетровської області, з урахуванням висновків суду, повторно розглянути заяву позивачки ОСОБА_1 про виділення їй в натурі (на місцевості) земельної ділянки розміром у 4,0 га умовних кадастрових гектарів для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Апостолівської міської ради Дніпропетровської області (правонаступника Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області) та здійснити державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку.
Стягнуто з виконавчого комітету Апостолівської міської ради Криворізького району Дніпропетровської області на користь позивачки ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 908 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 2 000 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представником Виконавчого комітету Апостолівської міської ради Криворізького району Дніпропетровської області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт посилається на те, що задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції своїм рішенням фактично поклав на відповідача обов`язки діяти всупереч Конституції України та Законів України. Законного порядку та способу виконання даного рішення не існує.
Вказує на те, що земельна ділянка у кварталі № НОМЕР_1 , яка була виділена ОСОБА_4 згідно з Розпорядженням Голови Апостолівської районної державної адміністрації від 21 вересня 2010 року за № 382-р-10, вже виділена ОСОБА_3 згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку, зареєстрованого за № 37516247 від 28 липня 2020 року, кадастровий номер ділянки 1220388800:02:006:0001, площею 5.1501 га. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи. 
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.
У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.
Судом установлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 12 серпня 2020 року у цивільній справі № 171/1784/19 за позивачкою ОСОБА_1  визнано право на завершення приватизації земельної ділянки та здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку, площею 4,00 га, розташовану на території Апостолівської міської ради (правонаступника Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виділеної розпорядженням голови Апостолівської районної державної адміністрації №382-р-10 від 21 вересня 2010 року в порядку спадкування за заповітом після смерті у м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 . Остання за життя стала власником Сертифіката серії ДП № 0160861 на право власності на земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) із земель колишнього КСП «Перше Травня» на території Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області і на підставі її письмової заяви від 09 вересня 2009 року розпорядженням Голови Апостолівської районної державної адміністрації ОСОБА_5 від 21 вересня 2010 року № 382-р-10 їй була виділена в натурі (на місцевості) земельна ділянка площею 4.00 га у кварталі № НОМЕР_1 із земель колишнього КСП «Перше Травня» з правом отримання державного акта на право власності на земельну ділянку.
08 лютого 2021 року листом за вих. № 368 позивачку повідомлено про те, що з 01 січня 2013 року землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими, а земельна ділянка у кварталі № НОМЕР_1 , яка була виділена ОСОБА_4 згідно з Розпорядженням Голови Апостолівської районної державної адміністрації від 21 вересня 2010 року за № 382-р-10, вже виділена ОСОБА_3 згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку, зареєстрованого за № 37516247 від 28 липня 2020 року, кадастровий номер ділянки 1220388800:02:006:0001, площею 5.1501 га. 
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для визнання протиправною бездіяльність Апостолівського міського голови Андрія ОСИ, яка виразилася у невиділені ОСОБА_1 в натурі (на місцевості) земельної ділянки розміром у 4,0 га умовних кадастрових гектарів для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Апостолівської міської ради Дніпропетровської області (правонаступника Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області) та зобов`язання виконавчого комітету Апостолівської міської ради Криворізького району Дніпропетровської області, з урахуванням висновків суду, повторно розглянути заяву позивачки ОСОБА_1 про виділення їй в натурі (на місцевості) земельної ділянки розміром у 4,0 га умовних кадастрових гектарів для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Апостолівської міської ради Дніпропетровської області (правонаступника Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області) та здійснити державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку.
Колегія суддів не може погодитися із даними висновками, виходячи із наступного.
Вивчивши матеріали цивільної справи і перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та додержання норм процесуального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
У справі, що переглядається, позивач просила суд визнати протиправною бездіяльність Апостолівського міського голови Андрія ОСИ, яка виразилася у невиділені ОСОБА_1 в натурі (на місцевості) земельної ділянки розміром у 4,0 га умовних кадастрових гектарів для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Апостолівської міської ради Дніпропетровської області (правонаступника Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області).
Суд першої інстанції вважав, що такий спір необхідно розглядати за правилами цивільного судочинства.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішити у межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на додержання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (абзац перший частини першої статті 19 ЦПК України).
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункти 1 і 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у чинній редакції).
Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).
Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.
Стосовно терміну «владні управлінські функції», то зміст поняття «владні» полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта. З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні), відповідно, зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (аналогічні висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17 (пункт 5.7), від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункти 28-30), від 18 вересня 2018 року у справі № 823/218/17 (пункти 24-25), від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (пункти 4.8-4.10), від 02 квітня 2019 року у справі № 137/1842/16-а, від 18 грудня 2019 року у справі № 826/2323/17 (пункти 18-19), від 18 грудня 2019 року у справі № 263/6022/16-ц (пункти 21-23), від 19 лютого 2020 року у справі № 520/5442/18 (пункти 18-20), від 26 лютого 2020 року у справі № 1240/1981/18 (пункти 16-17), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункти 19-21), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (пункт 21), від 29 вересня 2020 року у справах № 368/561/19 (пункт 22) і № 712/5476/19 (пункт 19), від 8 жовтня 2020 року у справі № 9901/393/19 (пункт 25), від 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року у справі № 175/1571/15 (пункт 72)).
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.
Позивач звернулась з позовом про визнання протиправною бездіяльність Апостолівського міського голови Андрія ОСИ, яка виразилася у невиділені ОСОБА_1 в натурі (на місцевості) земельної ділянки розміром у 4,0 га умовних кадастрових гектарів для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Апостолівської міської ради Дніпропетровської області (правонаступника Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області).

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції у порушення вищевказаних положень закону не звернув уваги на те, що спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності належать до юрисдикції адміністративних судів.
Зважаючи на наведене, оскільки спір у даній справі виник щодо оскарження особою бездіяльності Апостолівського міського голови Андрія ОСИ, даний спір є адміністративно-правовими, а тому спір підлягав розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства, чим порушив норми процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
За таких обставин, не обговорюючи питання правильності застосування судом норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку про невідповідність судового рішення вимогам статті 263 ЦПК України та його ухвалення з порушенням норм процесуального права, що має наслідком скасування судового рішення із закриттям провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Частиною четвертою статті 377 ЦПК України передбачено, що у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України та частини першої статті 377 цього Кодексу, із роз`ясненням позивачу на виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України права протягом десяти днів з дня отримання даної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Керуючись ст. 255, 256, 367, 374, 377, 381, 382 ЦПК України, суд, 
                                       
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Апостолівської міської ради Криворізького району Дніпропетровської області задовольнити частково. 
Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Апостолівської міської ради Криворізького району Дніпропетровської області в особі міського голови ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.
Роз`яснити що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду та що протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови він може звернутися до Дніпровського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 30 липня 2024 року. 

Головуючий:        
                                       
Судді: