ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/214/24  Номер провадження 22-ц/814/2446/24	Головуючий у 1-й інстанції Кравець С.В.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого – судді – доповідача Дорош А.І.
Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.
при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Бульбах Наталії Миколаївни

на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 11 квітня 2024 року, ухвалене суддею Косик С.М., повний текст ухвали складено - 11 квітня 2024 року

у справі за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту належності трудової книжки,-

В С Т А Н О В И В:        

20.03.2024 року ОСОБА_1  звернулася до суду із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту належності трудової книжки, в якій просила суд встановити факт належності їй ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тружової книжки Укр №0298531 від 25.05.1984 року.

Заява мотивована тим, що 13.02.2024 року їй виповнилось повних 60 років. З врахуванням положень ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення їй трудової пенсії за віком. Також до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області було надано ряд документів, в тому числі трудову книжку Укр. № 0298531, заведену 25.05.1984 року колгоспом ім. Карла Маркса. Розглянувши подані нею документи, пенсію за віком їй було призначено, але до загального трудового стажу не включено період роботи, що підтверджувався вказаною трудовою книжкою, що вплинуло на розмір пенсії, в зв`язку з чим вона 01.03.2024 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою за вхід. №221 щодо перерахунку «допризначення пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами». За результатами розгляду додатково поданих документів, рішенням відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №111/03-16 від 08.03.2024 року №164350004685 в перерахунку «допризначенні пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами» їй відмовлено з причини невідповідності прізвища, вказаного в трудовій книжці, даним її паспорту. Так, було зазначено, що заявницею для проведення перерахунку надано трудову книжку № НОМЕР_1 від 25.05.1984 року, в якій зазначено прізвище « ОСОБА_2 », а в паспорті зазначено « ОСОБА_3 ». Отже, оскільки прізвища не співпадають, було прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії в звязку з відсутністю законних підстав. Таким чином вважає, що до її загального трудового стажу не було включені певні періоди її роботи, які підтверджуються даною трудовою книжкою, що і потягло за собою відмову у перерахунку пенсії. Які саме періоди не включено до стажу в рішенні не зазначено, але сама невідповідність прізвища в трудовій книжці даним її паспорта є суттєвою перешкодою для реалізації нею права на перерахунок пенсії.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 11.04.2024 року провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту належності трудової книжки - закрито.
Роз`яснено заявнику право на звернення з позовом до суду в порядку адміністративного судочинства. 

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки між сторонами виник спір про право на допризначення пенсії за віком, заінтересовані особи є суб`єктами владних повноважень, а відтак його слід розглядати виключно у порядку адміністративного судочинства, тобто зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Бульбах Н.М. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в обґрунтування прийнятого рішення про закриття провадження у справі судом зазначено, що вимога заявника у цій справі пов`язана з доведенням наявності у неї підстав для допризначення пенсії і не пов`язана з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, заявлена саме у зв`язку з відмовою Пенсійного фонду у допризначенні пенсії. Вказує, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку про те, що оскільки між сторонами виник спір про право на допризначення пенсії за віком, заінтересовані особи є суб`єктами владних повноважень, тому його слід розглядати виключно в порядку адміністративного судочинства, тобто зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вважає, що суд необґрунтовано прийшов до висновку про наявність спору із суб`єктом владних повноважень з приводу допризначення заявнику пенсії, оскільки рішенням відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 111/03-16 від 08.03.2024 №164350004685 у перерахунку «допризначенні пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами» ОСОБА_4 було відмовлено. Проте суд не взяв до уваги те, що причиною відмови є встановлена невідповідність прізвища заявниці, вказаного у трудовій книжці, даним її паспорту, а не відсутність у неї взагалі права на допризначення пенсії згідно поданих документів. Прийняте рішення обґрунтовано тим, що заявницею для проведення перерахунку надано трудову книжку № НОМЕР_1 від 25.05.1984, в якій зазначено прізвище « ОСОБА_2 », а в паспорті зазначено « ОСОБА_3 ». Отже, оскільки прізвища не співпадають, було прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю законних підстав. Відмова обґрунтована лише невідповідністю прізвища заявниці в трудовій книжці даним її паспорта, що не позбавляє заявницю права після встановлення факту належності їй трудової книжки судом повторно звернутися до органів Пенсійного фонду із заявою про допризначення їй пенсії. Рішення відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення,надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №111/03-16 від 08.03.2024 року №164350004685 заявник вважає законним, не вбачає підстав для його оскарження та скасування, оскільки дійсно подана нею із заявою про донарахування пенсії трудова книжка містить невідповідність зазначеного в ній прізвища даним її паспорту. Отже, із викладеного вбачається, що спір про право, на яке вказує суд в оскаржуваній ухвалі, взагалі не має місця, так як саме право на перерахунок (донарахування) пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області не піддавалось сумнівам та взагалі не розглядалось, на що вказує відсутність відмови у зарахуванні до стажу певних періодів роботи заявника. Встановлення даного юридичного факту судом є вкрай важливим для звернення заявника із новою заявою про перерахунок пенсії, а не для перегляду раніше прийнятого рішення. Помилку в прізвищі було допущено під час заведення трудової книжки колгоспом ім. Карла Маркса Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, останній правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Батьківщина». На даний час Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Батьківщина» с. Михайлівка Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, яке є останнім правонаступником в ланці процесу реорганізації колгоспу ім. Карла Маркса Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, після реорганізації припинило свою діяльність, у зв`язку з чим заявниця позбавлена можливості внести виправлення до трудової крижки в досудовому порядку. Встановлення факту належності заявниці трудової книжки в цивільному судочинстві в порядку окремого провадження не суперечить вимогам чинного законодавства та не є предметом доказування в адміністративному судочинстві. Таким чином, неправильно визначивши спірні правовідносини, суд необґрунтовано послався на п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України та висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 23.01.2023 у справі № 214/1309/21, та прийшов до неправильного висновку, що за таких обставин спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання до апеляційного суду не з`явилися учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 28.05.2024 судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на їх офіційні електронні адреси у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 67-70) та відповідно доставлені до електронних кабінетів. Заяв та клопотань від них про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
       Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
       Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 13.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення трудової пенсії за віком, пенсію їй було призначено, але не включені періоди роботи, що підтверджувалися трудовою книжкою. 

У зв`язку з цим, 01.03.2024 вона знову звернулася з заявою щодо допризначення пенсії, але рішенням від 08.03.2024 заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у допризначенні пенсії їй було відмовлено з причин невідповідності прізвища в трудовій книжці даним паспорту. 

Судом першої інстанції встановлено, що заявницею отримано відмову у допризначенні пенсії та їй роз`яснено право оскаржити рішення територіального органу Пенсійного фонду України або до суду (а.с .9).

На підставі встановлених обставин, судом першої інстанції визнано, що підставою звернення із заявою про встановлення факту, належності правовстановлюючого документу є те, що заявниці відмовлено у зарахуванні до трудового стажу певного періоду роботи через невідповідність прізвища на титульному листі трудової книжки, яке записане російською мовою, даним паспорту.

Заінтересованими особами у цій справі заявник визначила Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській та Запорізькій областях, які є суб`єктами владних повноважень, здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства.

Як установлено судом першої інстанції, вимога заявника у цій справі пов`язана з доведенням наявності у неї підстав для допризначення пенсії і не пов`язана з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, заявлена саме у зв`язку з відмовою Пенсійного фонду у допризначенні пенсії.

При цьому, судом першої інстанції враховано висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 23.01.2023 у справі № 214/1309/21, згідно якого приватно-правовий інструментарій (зокрема, ініціювання справи про встановлення факту) не повинен використовуватися учасниками для оцінки обставин, які становлять предмет доказування у адміністративному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим. За таких обставин спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Питання про вирішення юрисдикційності спору з`ясовується судами на стадії відкриття провадження у справі, а якщо на стадії відкриття допущено помилку або неможливо було з`ясувати питання юрисдикції, тоді суд на будь-якій стадії розгляду справи вправі закрити провадження з підстав помилкового обрання відповідної юрисдикції. Питання юрисдикції впливає на визначення компетентного суду, належного кола учасників справи, розподіл тягаря доведення тощо, тож має вирішуватися судом пріоритетно до вирішення усіх інших правових питань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23.05.2022у справі № 539/4118/19.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Щодо розмежування умов залишення без розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а також закриття провадження у справі в порядку окремого провадження, судом першої інстанції враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23.05.2022 у справі № 539/4118/19, згідно яких залишення без розгляду заяви, поданої в порядку окремого провадження у зв`язку із встановленням існування спору про право, можливо виключно у тому разі, якщо виявлений спір можливо вирішити саме в порядку цивільного судочинства. Якщо ж такий спір вирішити в порядку цивільного судочинства неможливо, суд повинен закрити провадження у справі (або відмовити у відкритті провадження на стадії прийняття поданої заяви) із зазначенням правильного для вирішення такого правового питання виду судочинства.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду з врахуванням наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, рішенням відділом перерахунку пенсій № 1управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 111/03-16 від 08.03.2024 відмовлено гр. ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю законних підстав. Зазначено, що заявницею для проведення перерахунку надано трудову книжку № НОМЕР_1 від 25.05.1984, в якій зазначено прізвище «  ОСОБА_5 », а в паспорті зазначено прізвище « ОСОБА_6 ирса», тобто прізвища не співпадають. З метою підтвердження того факту, що у вказаних документах зазначено саме особу заявника, а не іншу особу, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження з посиланням на статті 293, 315 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

ПФУ (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а згідно з пунктом 3 частини шостої цієї ж статті для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України «Суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг».

За результатами перегляду справи в апеляційному порядку колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що у даній справі вирішення спору із суб`єктом владних повноважень щодо права на отримання пенсії відповідно до частини другої, пункту 3 частини шостої статті 12, пункту 2 частини першої статті 263 КАС України має розглядатися в спрощеному позовному провадженні як справа незначної складності за правилами адміністративного судочинства, тому суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження у справі на підставі вимог пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

       Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц та постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 539/4118/19.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заява ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Полтаській області та Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки віднесена до юрисдикції адміністративних судів.

Доводи апеляційної скарги, про те що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки вони ґрунтуються на помилковому тлумаченні викладених вище норм права. Заява ОСОБА_1 у даній справі подана про встановлення юридичного факту, який пов`язаний саме із вирішенням спору із суб`єктом владних повноважень щодо права на перерахунок пенсії.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не встановлено.
       
Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розглядуцивільних справ, -     
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Бульбах Наталії Миколаївни - залишити без задоволення.

Ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 11 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 

Повний текст постанови складено 31 липня 2024 року.

СУДДІ:                А. І. Дорош                 О. А. Лобов                 В. М. Триголов