ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/484/24 Справа № 692/792/24 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Левченко Л. О.   Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року                                                                                         м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 692/792/24 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Драбівського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік; постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 12.06.2024р. о 13:44 год. в с-щі Драбів по вул. Паркова, 17, керував транспортним засобом ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога за адресою с-ще Драбів, вул. Садова, 1Б, та підтверджується висновком № 34, чим порушив п. 2.9А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 05.08.2024, а справу закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Апеляційні вимоги обгрунтував тим, що він був зупинений працівниками поліції неправомірно - незаконно, оскільки не порушував правила дорожнього руху, і матеріалами справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було задокументовано та не доведено факту порушення ПДР.
Зазначає, що працівник поліції не виписав направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу з метою встановлення стану сп`яніння, воно відсутнє в матеріалах справи, та не склав акт відсторонення водія від керування транспортним засобом в порушення вимог ст.266 КУпАП. Також працівник поліції не встановив у нього жодної ознаки перебування в стані наркотичного сп`яніння, тому не було підстав пропонувати та наполягали на проходженні огляду на стан сп`яніння у лікувальному закладі, не вказав працівник поліції і ознаки наркотичного сп`яніння в протоколі про адміністративне правопорушення.
Зауважив, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення йому не були роз`яснені процесуальні права. 
Вказав, що експрес-тест на наркотичне сп`яніння, не є спеціальним приладом вимірювальної техніки чи обладнанням дозволеним МОЗ, не є сертифікованим, тому не може бути належним доказом, а лікар медичного закладу де він проходив огляд не перевіряла стан свідомості, тиск та не провела повторне обстеження.
На думку апелянта йому не було надано можливості здати біологічні середовища для аналізу, що прямо передбачено пунктами 12 та 13 Інструкції №1452/735, лікарем закладу охорони здоров`я не було дотримано передбаченої законом процедури, оскільки лабораторні дослідження біологічного середовища на визначення наркотичної речовини, які є обов`язковим, не проводилось, а тому такий огляд є недійсним.
Вважає, що висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння за обставин непроведення лабораторних досліджень, є недостатнім для підтвердження у водія стану наркологічного сп`яніння, а тому такий висновок не може бути покладений в обґрунтування доведеності вини водія, як і не може слугувати підставою для складання протоколу про адміністративні правопорушення.
На думку апелянта дії працівника лікувального закладу позбавили його права на повторне дослідження зразків і йому не було роз`яснено право на проведення повторного огляду на стан сп`яніння в іншому закладі, а також йому не була вручена копія висновку щодо результатів його огляду.
Обгрунтовуючи апеляційні вимоги ОСОБА_1 послався на КУпАП, Ковенцію про захист прав людини і основоположних свобод, судову практику ЄСПЛ, інші нормативно правові акти.
Заслухавши думку представника ОСОБА_1 – адвоката Багінського А.М. в режимі відеоконференції, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Відповідно до ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. 
Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 а ПДР України передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №401315 від 12.06.2024, 12.06.2024 о 13:44 год. в с-щі Драбів по вул. Паркова, 17, ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога за адресою с-ще Драбів, вул. Садова, 1Б, та підтверджується висновком № 34, чим порушив п. 2.9А ПДР України.
Висновок лікаря КНП «Драбівська багатопрофільна лікарня» Драбівської селищної ради ОСОБА_3 від 12.06.2024 та акт медичного огляду щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння підтвердили, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння (а.с.2,3).
Апеляційний суд звертає увагу на те, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння регламентований ст.266 КУпАП, норми якої є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті.
Процедура огляду регламентована такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і конкретизують норми цієї статті, а саме: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).
Згідно з пунктом 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Тому, на виконання вимог Інструкції та відповідно до Порядку, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 401315 від 12.06.2024 року ;
- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 34 від 12.06.2024р., відповідно до якого ОСОБА_1 12.06.2024р. проведено швидкісний тест, позитивно на ТНС, заключний діагноз – наркотичне сп`яніння;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 34 від 12.06.2024р., відповідно до якого проведено швидкісний тест на наркотики, позитивно на ТНС, ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння;
- рапортом поліцейського ОСОБА_4 від 12.06.2024р., відповідно до якого під час добового чергування було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР - не працював задній лівий стоп. Під час спілкування з водієм у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікувальному закладі, на що водій погодився. Під час проходження огляду тест показав позитивний результат - у водія у сечі виявлено наркотичні засоби - маріхуану. Лікарем було складено висновок № 34. Відносно водія було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та електронну постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП, транспортний засіб доставлено на штраф-майданчик ВПД № 1 Золотоніського РВП;
- даними переглянутих відеодоказів на оптичному диску (всього 7 файлів), відповідно до яких вбачається, що 12.06.2024р. о 13:44 год. поліцейським було зупинено автомобіль з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 причину зупинки – непрацюючий задній лівий стоп-сигнал та зазначено, що на його думку водій має явні ознаки наркотичного сп`яніння - розширені зіниці очей. Поліцейський запропонував водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд після приїзду своєї матері та, після її прибуття на місце зупинки, разом з нею прибув до лікувального закладу і пройшов огляд у поліклінічному відділенні у лікаря-нарколога на стан сп`яніння за допомогою експрес-тесту на наркотичні засоби з позитивним результатом. З результатами тестування ОСОБА_1 не погодився та пройшов таке тестування повторно за самозверненням. Результат повторно позитивний. За наслідками результатів тестування та подальшого огляду ОСОБА_1 лікарем-наркологом складено висновок, де констатовано про перебування ним у стані наркотичного сп`яніння. Під час процедури складення документів лікарем також роз`яснено ОСОБА_1 та супроводжуючій його особі особливості перебування наркотичних речовин в організмі та можливість пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у іншому місці, а також порядок проведення досліджень за вже відібраними зразками.
З метою перевірки апеляційних доводів ОСОБА_1 та прийняття законного рішення, апеляційним судом був переглянутий диск з відеозаписом події від 12.06.2024 за участю ОСОБА_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з тим, що в автомобіля не працював задній лівий стоп-сигнал, та водій ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки, і щодо цих порушень ОСОБА_1 не заперечував (13:46:46 0000021_10008_20240612134519_0006), що в свою чергу спростовує апеляційні доводи ОСОБА_1 про дотримання ним ПДР України та незаконність його зупинки працівниками поліції.
При спілкуванні працівників поліції з водієм ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме - зіниці очей розширені, про що йому було повідомлено працівником поліції (13:52:46 0000021_10008_20240612134519_0006), що спростовує доводи апелянта про те, що працівником поліції у нього не було встановлено ознак наркотичного сп`яніння. 
У зв`язку з встановленням у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився, але з умовою пройти такий огляд у присутності своєї матері. В подальшому ОСОБА_1 разом з матір`ю був доставлений до КНП «Драбівська багатопрофільна лікарня» Драбівської селищної ради та здав аналіз – біологічний матеріал (сечу). Висновок лікаря, діагноз – «наркотичне сп`яніння» (а.с.2).
На доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що його огляд проводився за допомогою експрес-тесту, який не є лабораторним дослідженням, слід зауважити, що імунохроматографічний аналіз є одним із методів лабораторної діагностики, тобто є лабораторним дослідженням.
При цьому, даний вид швидких тестів класифікується як медичні вироби для діагностики in vitro (технічний регламент затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №754 від 3 жовтня 2013 року), дозволені МОЗ і є сертифікованими. Результати швидких тестів фіксуються в акті медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які не відображаються на паперових носіях.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що висновок та діагноз за результатами огляду про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, був встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних. Підстав вважати, що вищевказані акт та висновок складені з порушенням вимог законодавства, наслідком яких могло бути визнання огляду на стан сп`яніння або висновку недійсним, апеляційний суд не має. Такі докази є належними та допустимими і достовірно підтверджують факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про порушення процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння є безпідставними.
Доводи апелянта про те, що дії працівника лікувального закладу позбавили його права на повторне дослідження зразків і йому не було роз`яснено право на проведення повторного огляду на стан сп`яніння в іншому закладі, а також йому не була вручена копія висновку щодо результатів його огляду на стан сп`яніння, є надуманими та неправдивими, оскільки спростовуються відеозаписом події від 12.06.2024 за участі ОСОБА_1 . Так, з відео вбачається, що після проведення експрес-тесту на стан наркотичного сп`яніння, який виявився позитивним, ОСОБА_1 категорично не погодився з його результатом та наполягав на проведенні повторного тесту, який він оплатив самостійно через бухгалтерію медичного закладу, і який також показав позитивний результат – перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Лікарем КНП «Драбівська багатопрофільна лікарня» Драбівської селищної ради ОСОБА_3 було роз`яснено ОСОБА_1 , що він може пройти обстеження на наркотичне сп`яніння в ЧОНД, а той аналіз, який він здав – сечу, буде герметично запаковано та перебуватиме на зберіганні в медичному закладі 90 днів, і у разі необхідності, за запитом адвоката може бути зроблено повторний експрес-тест, це ж апелянту роз`яснив і працівник поліції, лікар повністю оглянула ОСОБА_1 , йому була вручена копія висновку щодо проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння (14:7:26, 14:38:50 0000021_100081_20240612141515_0007;15:04:36, 15:06:17, 15:15:56 0000021_100081_2240612150307_0008).
Твердження апелянта про те, що працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення йому не були роз`яснені процесуальні права, є безпідставними і спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення в якому зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і ОСОБА_1 поставив свій підпис у цьому протоколі.
Відсутність в матеріалах справи направлення працівника поліції та акту відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не слугують підставою для скасування законного рішення суду першої інстанції.
Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських даних, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави ставити під сумнів дані протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність. Тому, апеляційний суд не погоджується з апеляційними доводами апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в такий спосіб вбачається спроба ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Відтак, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими. Таку позицію останнього слід розцінювати, як його намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Всі інші апеляційні доводи, викладені в скарзі, не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.
Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені вірно. 
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності доводять вину останнього.
Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим. 
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова Драбівського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і її слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка