ПОСТАНОВА 
Іменем України

25 липня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 394/434/24
провадження № 22-ц/4809/1165/24 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
       Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,
за участі секретаря – Бойко В. В.,
учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 ,
суб`єкт оскарження – Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Одеса),
заінтересована особа – ОСОБА_2 ,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою   адвоката Суліменко Тетяни Анатоліївни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , на ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2024 року у складі судді Запорожця О. М. і

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст скарги

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця та просив:
-визнати дії державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Одеса) Лісовенка О. В. щодо не зарахування у рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження за виконавчим листом № 394/202/17 квитанцій про сплату аліментів ОСОБА_1 на загальну суму 284 404 грн 60 коп неправомірними;
-зобов`язати державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Одеса) Лісовенка О. В. здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження за виконавчим листом № 394/202/17 з урахуванням квитанцій про сплату аліментів ОСОБА_1 на загальну суму 284 404 грн 60 коп.
Скарга мотивована тим, що на виконанні у Фортечному відділі державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходитьcя виконавчий лист, виданий 18.09.2017 Новоархангельським районним судом Кіровоградської області, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 22.03.2017 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Незважаючи на те, що ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження не отримував, останній        вже виконував свої зобов`язання перед дітьми - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом систематичних зарахувань коштів на карткові рахунки дітей. 
Окрім того, грошові кошти в рахунок сплати аліментів отримувала і ОСОБА_2 шляхом отримання грошових переказів (в тому числі й валютних), готівкових поповнень її карткового рахунку, надання безпосередньо готівки.
Згідно довідки державного виконавця № 37251/30.19-29 від 10.04.2024 заборгованість ОСОБА_1 за аліментами складає 334 835,45 грн.
Не погоджуючись із розміром заборгованості до виконавчої служби було подано заяву з додатками на підтвердження оплати аліментів з 2017 року, проте, у зарахуванні сплачених сум було відмовлено.
ОСОБА_1 не погоджується з розрахунком розміру заборгованості, виконаний державним виконавцем, та вважає неправомірною відмову у зарахуванні коштів на сплату аліментів з 2017 року у загальному розмірі 284 404,60 грн, як наслідок, звернувся до суду з відповідною скаргою.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2024 року в задоволенні скарги  ОСОБА_1 , заінтересована особа – Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),  ОСОБА_2  на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі.
Ухвала суду мотивована тим, що скаржник долучив до скарги на дії державного виконавця квитанції та витяги про перерахування коштів, як стягувачу так і своїм малолітнім дітям, але з наданих суду квитанцій не слідує, що кошти перераховувались, як аліменти на утримання дітей або погашення заборгованості.
Оскільки в наданих квитанціях та витягах не зазначено «призначення платежу», суд першої інстанції вважав, що вони не можуть бути доказами на підтвердження сплати аліментів, стягнутих за рішенням суду.
Суд першої інстанції також не прийняв до уваги твердження скаржника з приводу перерахування коштів на карткові рахунки дітям в рахунок сплати аліментів, оскільки суми перерахованих коштів є незначними та могли б перераховуватись на дозвілля та культурний розвиток дітей.
За таких обстаавин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що державний виконавець, відмовляючи в зарахуванні коштів скаржнику, як аліментів, в рахунок погашення заборгованості за нарахованими аліментами за виконавчим листом діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений законом.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Суліменко Т. А., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу на дії державного виконавця.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги та не надав належної правової оцінки факту зарахування державним виконавцем грошових переказів здійснених боржником на ім`я стягувача у 2017-2018 роках, що підтверджено довідками про розрахунок заборгованості та актом державного виконавця про відсутність боргу, які визнала сама ОСОБА_2 . Наведені факти також виключають наявність будь-яких домовленостей на сплату частки вартості майно подружжя якого у стягувача та боржника не було. 
Судом першої інстанції не надано правової оцінки тому факту, що у грошових переказах та деяких банківських операціях неможливо вказувати призначення платежу. 
В оскаржуваній ухвалі спотворено дійсні обставини справи та факти щодо обізнаності боржника у справі про стягнення аліментів та не досліджено розмір перерахованих боржником коштів дітям за весь зазначений боржником у скарзі період, а взято за основу лише одну довідку банку. 
Суд першої інстанції принципово проігнорував той факт, до після 2018 року кошти зараховувалися й на картковий рахунок відкритий безпосередньо на імя стягувача і не надав йому належної правової оцінки. 
Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги факт наявності рішень Верховного Суду у подібних справах.

Відзиви на апеляційну скаргу

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Суліменко Т. А. підтримала доводи апеляційної скарги.
Представник Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Одеса) та ОСОБА_2 судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправленнь з судовими повістками, надіслали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки, учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, що не з`явились, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 05.05.2017 Новоархангельським районним судом Кіровоградської області прийнято заочне рішення, яким ухвалено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кіровоград на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Нерубайка Новоархангельського району Кіровоградської області аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 22.03.2017 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішено питання про судові витрати. Рішення суду набрало законної сили 26.06.2017.
Виконавчий лист про стягнення аліментів зі скаржника по справі було видано 18.09.2017.
10.04.2024 державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лісовенком О. В. видано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за № 37251/30,19-29 відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01.10.2023 становить 334 835,45 грн. 
26.04.2024 начальник Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом повідомив представника заявника, адвоката Суліменко Т. А. про відсутність підстав для зарахування, для погашення боргу по аліментам, здійснених переказів коштів на пряму дітям та міжнародні грошові перекази, так як сторонами у виконавчому провадженні є боржник і стягувач.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Застаттею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Частиною третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».
Так, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.
Відповідно до частини першої статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
У частині другій статті 195 СК України зазначено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості
У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України).
За змістом пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України.
Матеріалами справи підтверджується, що заочним рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2017 року у справі № 394/201/17 розірвано шлюб між  ОСОБА_1  та  ОСОБА_2 , зареєстрований між ними 22.03.2006 у виконавчому комітеті Нерубайської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області за актовим записом № 1 (а. с. 6-7)
Заочним рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2017 року у справі № 394/202/17 стягнуто з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кіровоград на користь  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Нерубайка Новоархангельського району Кіровоградської області аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки – ОСОБА_4 . року народження у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 22.03.2017 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а. с. 4-5).
На підставі вказаного рішення Новоархангельским районним судом Кіровоградської області 18 вересня 2017 року було видано виконавчий лист, що підтверджується його копією (а. с. 59).
Постановою державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Житньої В. А. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 394/202/17 від 18 вересня 2017 року (а. с. 71).
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на підставі виконавчого листа № 394/202/17 від 18.09.2017, виданого Новоархангельским районним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів, заборгованість боржника станом на 01.10.2022 становить 187 767,20 грн, станом на 01.10.2023 становить 334 835,45 грн (а. с. 57).
Листом начальника відділу Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 26.04.2024 № 49460/30.19-29 на заяву адвоката Суліменко Т. А., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , повідомлено, що у відділу відсутні підстави для зарахування для погашення боргу по аліментам, здійснених перказів коштів напряму дітям та міжнародні грошові перекази, так як сторонами у виконавчому провадження є боржник і стягувач (а. с. 58).
Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, що йому неправомірно було відмовлено в зарахуванні сум в рахунок аліментів, сплачених ним з 2017 року на рахунок ОСОБА_2 та на рахунки їх неповнолітніх дітей.
Згідно наявних в матеріалах справи копій платіжних документів ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 було виконано наступні грошові перекази: 13.09.2017 – 464 злотих (а. с. 13), 13.09.2017 – 126,19 доларів США (а. с. 14), 13.10.2017 – 464 злотих (а. с. 13), 13.10.2017 – 126,17 доларів США (а. с. 14 на звороті), 15.11.2017 – 139,80 доларів США (а. с. 13 на звороті), 05.01.2018 – 230 доларів США (а. с. 16 на звороті), 15.02.2018 – 200 доларів США ( а. с. 15), 24.03.2018 – 142,06 доларів США (а. с. 15 на звороті), 03.04.2018 – 132,05 доларів США (а. с. 17), 08.06.2019 – 2 000 грн (а. с. 17 на звороті), 14.08.2019 – 4 823 грн (а. с. 18), 07.09.2019 – 195,97 доларів США (а. с. 18 на звороті), 05.11.2018 – 230 доларів США (а. с. 16), 21.08.2021 – 1 000 грн (а. с. 19 на звороті), 08.10.2021 – 103,57 доларів США (а. с. 20 на звороті), 05.11.2021 – 70,73 доларів США (а. с. 19), 08.12.2021 – 200 доларів США (а. с. 20).
Згідно виписки по витратам по картці/рахунку ОСОБА_1 від 13.03.2024 № НОМЕР_1 на картковий рахунок ОСОБА_2 боржником було виконано перекази: 22.10.2023 – 2 110,55 грн, 13.10.2023 – 4 522,61 грн, 29.09.2023 – 5 226,13 грн, 08.09.2023 – 9 045,23 грн, 08.09.2023 – 1 005,03 грн, 07.09.2023 – 4 522,61 грн (а. с. 22-47).
10.05.2019 на ім`я ОСОБА_2 від ОСОБА_1 було виконано грошовий переказ на суму 3 000 грн, що підтверджується копією квитанції № 112555372 (а. с. 78 на звороті).
Крім того, відповідно до копій квитанцій ОСОБА_1 через термінал були внесені кошти на рахунок стягувача: 24.09.2019 – 1 499 грн, 24.12.2019 – 2 000 грн, 03.01.2020 – 2 400 грн (а. с. 12, на звороті).
За таких обставин, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 стягувачу було перераховано кошти за період з 13.09.2017 по 22.10.2023 в загальному розмірі 928 злотих, 1 896,54 доларів США та 41 655 грн 16 коп.
В поданій до суду першої інстанції заяві, ОСОБА_2 не заперечувала факту систематичного перерахування боржником їй коштів, проте, зазначала, що вказані кошти сплачувались не в рахунок аліментів, а в рахунок погашення існуючої перед нею заборгованості за компенсацію за більшу частину майна, що залишилась скаржнику після розлучення (а. с. 90).
Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року в справі № 642/6906/16-ц суди дійшли висновків, що відсутність інших, окрім аліментних, грошових зобов`язань між стягувачем та боржником, відсутність відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником, а також неможливість самостійно вказувати призначення платежу у таких грошових переказах може свідчити про добровільне виконання боржником свої обов`язків.
Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що між стягувачем   ОСОБА_2 та боржником ОСОБА_1 відсутні інші грошові зобов`язання, окрім аліментних. 
Посилання ОСОБА_2 про наявність у ОСОБА_1 боргових зобов`язань перед нею за компенсацію за біьшої частини майна, що залишилась скаржнику після розлучення є необгрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами.
Водночас ОСОБА_2 не заперечувала отримання від ОСОБА_1 тих грошових переказів, де вона була зазначена отримувачем, а матеріали справи не містять відомостей щодо відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником.
Реалізовуючи стандарт переважаючої переконливості в оцінці обставин справи, що переглядається, та доказів, поданих учасниками справи, квитанції без зазначення призначення платежу «аліменти», надані на підтвердження сплати боржником на користь стягувача аліментів, також мали бути враховані державним виконавцем при обрахунку заборгованості ОСОБА_1 за аліментами, оскільки доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем у матеріалах справи немає, як і не надано доказів відмови останньої від отримання грошових переказів від боржника, що також у сукупності з іншими доказами доводить, що грошові кошти, сплачені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , є саме аліментами на дитину.
Подібний правовий висновок викладено у Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі № 199/2951/21 (провадження № 61-1769св23) та від 08 квітня 2024 року у справі № 522/19803/15-ц (провадження № 61-18661св23).
Також, звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, що за період з 2019 року на особисті рахунки дітей ним було перераховано 98 483 грн ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та 10 510 грн ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2021 року в справі № 758/10761/13-ц (провадження № 61-19815сво19)).
Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини (частина перша статті 179 СК України).
Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання (абзац 2 частини другої статті 179 СК України).
Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України (частина третя статті 179 СК України).
Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 30 ЦК України).
Крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку) (частина перша статті 32 ЦК України).
Верховний Суд у постанові від 13 червня 2024 року у справі № 760/17498/22 (провадження № 61-15969св23), що:
«дієздатність фізичної особи пов`язана з такими її невід`ємними якісними ознаками, як здатність усвідомлювати значення своїх дій та спроможність керувати ними, обсяг цивільної дієздатності не може бути однаковим для усіх фізичних осіб і встановлюється ЦК з урахуванням їх віку та психічного стану здоров`я;
обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб охоплює як перелік юридично значущих дій, які особа має право самостійно здійснювати, так і межі її договірної та не договірної цивільної відповідальності;
залежно від віку фізичної особи, цивільна дієздатність за обсягом поділяється на такі види: часткова цивільна дієздатність малолітньої особи (стаття 31 ЦК України); неповну цивільну дієздатність неповнолітньої особи (стаття 32 ЦК України); повну цивільну дієздатність повнолітньої особи, неповнолітньої особи у разі реєстрації її шлюбу (стаття 34 ЦК України) та емансипованої особи (стаття 35 ЦК України);
фізична особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років вважається неповнолітньою. За обсягом цивільна дієздатність неповнолітньої особи є неповною;
з урахування обсягу неповної цивільної дієздатності неповнолітньої особи та того, що аліменти є власністю дитини, законодавець закріпив право неповнолітнього на самостійне одержання аліментів.»
Враховуючи, що діти, на утримання яких у виконавчому провадежнні стягуються аліменти, не досягли чотирнадцятирічного віку та в розумінні положень цивільного законодавства є малолітніми, а чинне законодавство не наділяє малолітніх дітей правами на самостійне отримання алміентів, суд приходить до висновку, що надані заявником письмові докази сплати коштів на рахунки малолітніх дітей на обґрунтуванням вимог скарги в сукупності не можуть свідчити про часткове добровільне виконання боржником свого обов`язку зі сплати аліментів.
Крім того, звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_1 також посилався на, те, що 14 квітня 2024 року в межах виконавчого провадження з нього було стягнуто 25 000 грн, проте, на підтвердження вказаних обставин не надав жодного належного та допустимого доказу, а тому вимоги у вказаній частині скарги є необгрунтованими.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 не в повній мірі надав належну оцінку наданим учасниками справи доказам та внаслідок неправильного застосування норм матеріального права дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення скарги на дії державного виконавця.
Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст.376ЦПК України є підставами для скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2024 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про частковое задоволення скарги, визнання дій державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Одеса) Лісовенка О. В. щодо не зарахування у рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження за виконавчим листом № 394/202/17 квитанцій про сплату аліментів ОСОБА_1 на загальну суму 928 злотих, 1 896,54 доларів США та 41 655 грн 16 коп неправомірними та зобов`язання його здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження за виконавчим листом № 394/202/17 з урахуванням квитанцій про сплату аліментів на вказану суму.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, тому на користь ОСОБА_1 з Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Одеса) підлягає стягненню 484 грн 48 коп на відшкодування сплаченого судового збору, сплаченого заявником за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 362, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу адвоката Суліменко Тетяни Анатоліївни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задовольнити частково.
Визнати дії державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Одеса) Лісовенка Олексія В`ячеславовича щодо не зарахування у рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження за виконавчим листом № 394/202/17 квитанцій про сплату аліментів ОСОБА_1 на загальну суму 928 злотих, 1 896,54 доларів США та 41 655 грн 16 коп неправомірними.
Зобов`язати державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Одеса) Лісовенка Олексія В`ячеславовича здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження за виконавчим листом № 394/202/17 з урахуванням квитанцій про сплату аліментів ОСОБА_1 на загальну суму 928 злотих, 1 896,54 доларів США та 41 655 грн 16 коп.
Стягнути з Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Одеса) (код ЄДРПОУ 34977781) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп судового збору.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 29.07.2024.

Головуючий суддя                                                 С. І. Мурашко 
Судді                                                          О. Л. Карпенко 
       О. І. Чельник