ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 липня 2024 року           справа №200/2676/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року по справі №200/2676/24 (суддя І інстанції Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Південно – Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправними дії,-

                                                       УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Південно – Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправними дії щодо не складання та не надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку моєї пенсії станом на 01 січня 2024 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.92р. № 2262-ХІІ, положень п. 4 Постанови КМУ від 30.08.2017р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в первісної редакції від 30.08.2017р.) для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023р. основаного розміру моєї пенсії. Зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (ЄДРПОУ 40867332) скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ЄДРПОУ 13486010) Довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку моєї пенсії станом на 01 січня 2024 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.92р. № 2262-ХІІ, з врахуванням положень п. 4 Постанови КМУ від 30.08.2017р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в первісної редакції від 30.08.2017р.), щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 1 січня 2024 року у розмірі 3 028 грн., на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2024р. основаного розміру моєї пенсії. 
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.05.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
21.05.2024р. до суду від позивача надійшла заява про відмову від адміністративного позову по справі №200/2676/24 та відповідно до якої позивач просив постановити ухвалу, якою закрити провадження у даній справі.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року заяву задоволено, згідно п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України закрито провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південно – Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.
За результатами розгляду поданої позивачем заяви про відмову від позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для неприйняття такої відмови відсутні, що є наслідком закриття провадження у справі. Приймаючи відмову позивача від позову, суд також враховує і те, що такі дії позивача не суперечать закону та не порушують права, свободи або інтереси інших осіб.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Незважаючи не те, що ухвала була винесена на підставі заяви про відмову від позову, позивач вважає, що він має право на її оскарження в апеляційному порядку. Позивач наголошує на тому, що у Конституції України закріплена гарантія визнання людини найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, а також зафіксовано безумовний обов`язок держав забезпечувати соціальну спрямованість економіки. Окремо на конституційному рівні встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей; громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування. Позивач також наголошує, що право на отримання пенсії є конституційною гарантією, а суми пенсії його власністю.
Основне заперечення на позов, Південно – Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції обґрунтовував на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023р. №481. Аналізуючи та вивчаючи дану постанову, позивач дійшов висновку про те, що дана постанова КМУ суперечить чинному законодавству та позиції Верховного суду. Саме чинність постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023р. №481 послужило для написання заяви про відмову від позову. При написанні заяви позивачу не було відомо про правові наслідки про те, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої, другої,  третьої та четвертої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме, бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно пункту 2 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.
Процесуальний порядок вирішення питання щодо наявності підстав для прийняття відмови від позовної заяви передбачений, зокрема, статтями 47 та 189 КАС України.
Згідно з частиною першою статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.
Частиною шостою статті 47 КАС України  встановлено, що суд не приймає відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.
Відповідно статті 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.
У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.
Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що за змістом статті 189 КАС України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. 
Обов`язковою передумовою прийняття судом відмови від позову є роз`яснення сторонам наслідків відповідних процесуальних дій. При цьому, на суд покладено обов`язок роз`яснити сторонам правові наслідки відмови від позову саме до ухвалення судового рішення, що потребує виклику учасників справи та проведення судового засідання.
Аналізуючи положення статті 189 КАС України Верховний Суд у постанові від 17 листопада 2022 року у справі № 640/26219/20 вказав, що відмова від позову – це спеціальне процесуальне право позивача. Водночас, відмова від позову має не лише процесуальні, але й матеріально-правові наслідки у вигляді неможливості звернутися до суду з тотожним позовом вдруге. Суд під час розгляду заяви про відмову від позову повинен з`ясувати дійсні обставини, які спонукали позивача до такого кроку.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 лютого 2022 року у справі №640/8497/21, від 18 серпня 2023 року у справі № 300/5465/22, від 22 квітня 2024 року у справі № 240/19893/22.
Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що суд першої інстанції вчиняв будь-які дії, спрямовані на виконання встановленого процесуальним законом обов`язку роз`яснити сторонам правові наслідки відмови від позову.
Як вбачається з матеріалів справи, заява позивача про відмову від адміністративного позову була розглянута судом першої інстанції у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи про розгляд такої заяви позивача.
Колегія суддів також звертає увагу, що заява позивача від 21.05.2024р. про відмову від адміністративного позову не містить в собі відомостей про те, що позивачу відомі правові наслідки відмови від позову.
Відтак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно було закрито провадження у справі.
Згідно пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, його висновки не відповідають обставинам справи, тому судове рішення ухвалено з порушенням процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року по справі №200/2676/24 - задовольнити .
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року по справі №200/2676/24 - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Повний текст постанови складено 04 липня 2024 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя:                                                                                            Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                   А.А. Блохін

                                                                                                                             І.В. Сіваченко