ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" травня 2024 р.           Справа№ 910/147/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кропивної Л.В.
суддів:            Пономаренка  Є.Ю. 
          Барсук  М.А. 
 
секретар судового засідання Медведєва К.І.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі»
на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023
у справі № 910/147/22 (суддя Бондаренко-Легких Г.П.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі»
до Акціонерного товариства «Укрзалізниця»
про стягнення 2    808    243,34 грн

ВСТАНОВИВ:

29.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Цунамі» (надалі - ТОВ «Цунамі», Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі - АТ «Укрзалізниця») про стягнення 2         808 243,34 грн на підставі статті 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції».
Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 у справі № 910/147/22, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2022, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі» задоволено повністю.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.03.2023 касаційну скаргу відповідача задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2022 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
Так, у постанові від 16.03.2023 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вказав
- оскаржувані судові рішення не містять встановленого судами попередніх інстанцій складу цивільного правопорушення, зокрема, в частині  розміру шкоди  в контексті включення/не включення понесених позивачем витрат у розмірі 1 404 121,67 грн за надання послуги «Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням та вивантаженням» до загальної вартості реалізованого Товариством товару третім особам, тобто, збільшення вартості власних послуг та/або вартості продукції, яка ним реалізовувалась (п. 8. 35);
- під час нового розгляду суду слід звернути увагу на викладене у розділі 8 цієї постанови, надати належну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, перевірити зазначені в цій постанові доводи та докази, а також вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку, і, в залежності від встановленого, вирішити спір відповідно до закону (п. 9.5).
За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі № 910/147/22 у задоволенні позову відмовлено. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що понесені ним витрати на перевезення не були відшкодовані йому третіми особами - покупцями продукції (деревини у формі меблевих виробів) у вартості продукції або іншим чином, оскільки, позивач не заперечував факт здійснення ним господарської діяльності впродовж 2019 та 2020 року щодо реалізації ним виробленої меблевої продукції, а відтак і отримання прибутку від здійсненої діяльності.
На переконання суду першої інстанції, позивачем не доведено обставин завдання йому шкоди порушенням відповідачем конкурентного законодавства, її розмір та причинно - наслідковий зв`язкок між діями відповідача та такими збитками (шкодою) та, відповідно, не обґрунтовано підстав для відшкодування шкоди у відповідному розмірі на його користь.
Не погодившись з висновками і мотивами, якими керувався суд першої інстанції під час прийняття рішення, Товариство з обмеженою відповідальністю «Цунамі», через підсистему «Електронний суд», звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі № 910/147/22 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а оскаржуване рішення прийняте за порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.
Скаржник вказував, що згідно з наявною в матеріалах справи заявою від 12.04.2019 ТОВ «Цунамі» письмово висловило керівництву АТ «Українська залізниця» свою незгоду із укладенням додаткової угоди, яка залишилась проігнорована відповідачем. Проте, ці обставини не знайшли свого відображення в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції. 
Також скаржник наголошував на тому, що матеріалами справи підтверджується та обставина, що на підставі накопичувальних карток відповідач провів списання з рахунку позивача зі спеціальним режимом використання через філію Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень за кодом/підкодом платежу « 229/019» вартість послуги «за подачу й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльній станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею навантаженням і вивантаженням» вагонів на загальну суму 1 404 121,67 грн.
За доводами скаржника, стягнуті Залізницею кошти в сумі 1 404 121,67 грн з рахунку позивача в період з 28.02.2019 по 08.04.2020, як плата за кодом/підкодом платежів « 229/019», не є платою за послуги з перевезення, а є сумою загальновиробничих витрат відповідача, які покладені на позивача незаконно. 
Додатково стягнуті відповідачем за кодом/підкодом платежів « 229/019» в період з 28.02.2019 по 08.04.2020 грошові кошти в сумі 1 404 121,67 грн є додатковими витратами позивача, які відповідач отримав безпідставно.
Також на переконання скаржника безпідставним  є посилання суду першої інстанції на договір № 71/03/18ПВ від 12.03.2018  про надання послуг з організації перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення за надані послуги між позивачем та ТОВ «Аграрно-промислова транспортно-експедиційна компанія (ТОВ «АПТЕК»), оскільки такий договір припинив свою дію 31.03.2018 згідно із пунктом 9.1 (не пролонговувався), тобто до 14.01.2019 - введення в дію послуги малодіяльної станції.
ТОВ «Цунамі» наголошувало на тому, що в усіх договорах з контрагентами (ДП «Свеський лісгосп», ДП «Конотопське ЛГ», ДП «Глухівське ЛГ», ДП «Кам`янське ЛГ», ДП «Охтирський лісгосп», ДП «Краснопільський лісгосп», ДП «Середино-Будське» ЛГ», ДП «Смілянський лісгосп», ДП «Шосткинське ЛГ», ДП «Гайсинський ЛГ», ДП «Білокоровицьке лісове господарство», ДП «Корсунь-Шевченківський лісгосп», ДП «Лебединський ЛГ», ДП «Сумський ЛГ», ДП «Тростянецьке лісове господарства», ДП «Коростенське лісомисливське господарство») вартість перевезення сплачував вантажоодержувач - позивач.
Скаржник вказував, що відповідач у поданих поясненнях з посиланням на первинні документи бухгалтерського обліку підтверджував перевезення саме залізничним транспортом належний позивачеві вантаж і та обставина, що сума 1404121,67 грн  за так звану послугу малодіяльної станції стягнута відповідачем з рахунка позивача за кодом/ підкодом платежів « 229/019» за Договором про надання послуг №07853/Л3- 2018 від 08.02.2018, а не за іншими укладеними відповідачем з лісовими господарствами договорами.
Та обставина, що ТЗОВ «Цунамі» є суб`єктом господарювання, який здійснює підприємницьку діяльність з метою отримання прибутку і, згідно даних ЄДРПОУ декларував здійснення таких видів господарської діяльності, як, зокрема, але не виключно: 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво (основний); 31.01 Виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі, 31.02 Виробництво кухонних меблів, не свідчить, що ТзОВ «Цунамі» не може вважатися  кінцевим споживачем послуги «Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням».
ТзОВ «Цунамі» вказувало, що підтвердженим документально є висновок суду першої інстанції, що позивач здійснює виробництво меблевих виробів. Продукцією ТзОВ «Цунамі» є пилений шпон, панель з шаруватої деревини, паливні гранули тощо, 99,5% від загального обсягу, що відправляється на експорт до Італії, Німеччини, Австрії, Болгарії, Польщі, тож витрати на оплату відповідачеві послуги малодіяльної станції не були включені позивачем до загальної вартості реалізованого ним товару третім особам. Іншого відповідачем не доведено, в тому числі витребуваними судом у позивача за клопотанням відповідача документами.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2024, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі» у судовій справі № 910/147/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді: Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали господарської справи № 910/147/22.
12.02.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали господарської справи № 910/147/22.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2024 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/147/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі» № б/н від 19.01.2024 на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023. Розгляд справи призначено на 27.03.2024.
12.03.2024 від відповідача до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому АТ «Українська залізниця» просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач наголошував на тому, що правовідносини у даній справі, які існували між ТОВ «Цунамі» та перевізником, були цивільно-правовими, заснованими на договірних стосунках між ними, і визнання тих чи інших дій перевізника зловживанням монопольним становищем не впливає на чинність відповідного договору, що регулював такі відносини.
Відповідач вважав, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність заподіяння шкоди, оскільки позивач посилається лише на прийняття АМКУ рішення стосовно залізниці та на сплату позивачем додаткової послуги «Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням», що не передбачає автоматичної підстави для застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення шкоди.
На переконання відповідача всі витрати, в тому числі додаткові витрати ТОВ «Цунамі» з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням, включаються до собівартості продукції, яка в подальшому реалізовується третім особам.
Судове засідання 27.03.2024 не відбулось, у зв`язку із перебуванням суддів Барсук М.А. та Пономаренка Є.Ю. у відпустці.
28.03.2024 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі» - адвоката Замлинського Станіслава Сергійовича до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання, в якому викладено прохання надати можливість щодо участі адвоката Замлинського Станіслава Сергійовича по справі № 910/147/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, проведення судового засідання здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку https://vkz.court.gov.ua/.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 розгляд апеляційної скарги призначено на 08.05.2024 .
17.04.2024 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі» - адвоката Замлинського Станіслава Сергійовича до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання, в якому викладено прохання надати можливість щодо участі адвоката Замлинського Станіслава Сергійовича по справі № 910/147/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, проведення судового засідання здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку https://vkz.court.gov.ua/. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2024 заяву Замлинського Станіслава Сергійовича від 17.04.2024 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції  задоволено. Повідомлено учасників справи, що судове засідання у справі № 910/147/22 відбудеться 08.05.2024 в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні 08.05.2024 в режимі відеоконференції оголошено перерву до 29.05.2024.
У судове засідання 29.05.2024 в режимі відеоконференції з`явились представники позивача та відповідача. 
Заслухавши доводи апелянта та представника відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 08.02.2018 між ПАТ «Укрзалізниця» (перевізник) і ТОВ «Цунамі» (замовник) був укладений Договір про надання послуг № 07853/ЛЗ-2018 (далі - Договір).
Предметом якого було здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.
У розумінні цього договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою (пункт 1.1 Договору).
Сторони визначили, що перевезення - це послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачу), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною (пункт 1.2 Договору);
Замовник зобов`язаний оплачувати перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника (пункт 2.1.6 Договору).
На виконання умов Договору, для проведення розрахунків і обліку сплачених сум відповідачем для позивача відкрито особовий рахунок з наданням коду платника № 5730340, присвоєно замовнику код вантажовідправника/вантажоодержувача 1192 (пункт 2.3.3 Договору).
Розмір плати за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками та тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів (пункт 3.1 Договору).
Визначено, що розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з:
плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника;
компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до Договору;
плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки (пункт 3.2 Договору).
Сторони погодили, що розрахунки за Договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» Укрзалізниці (пункт 4.1 Договору).
По мірі виконання перевезень та надання послуг, перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати: вартості послуг за перевезення, зазначеної в накладній; додаткових зборів (плату за користування вагонами (контейнерами), подавання, забирання вагонів, маневрову роботу, зберігання вантажів, інших додаткових послуг; додаткових послуг за вільними тарифами та інше (пункт 4.5 Договору).
Щодобово, протягом періоду виконання Договору, перевізник надає замовнику в електронному вигляді переліки перевізних документів на електронну адресу, а у разі відсутності електронного зв`язку - у паперовому вигляді (пункт 4.6 Договору);
Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладенням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ» , або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії Договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконанні перевезення та надані послуги (п. 12.1 Договору).
Пунктом 8 протоколу від 18.12.2018 №Ц-64/101 Ком.т. засідання правління Укрзалізниці затверджено та введено в дію Порядок проведення рейтинг-аналізу діяльності вантажних станцій АТ «Укрзалізниця».
Наказом Акціонерного товариства «Українська залізниця» №22 від 09.01.2019, послуга з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням була введена в дію.
Рішенням правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» №Ц-64/101 від 18.12.2018 встановлено послугу з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням та встановлено за неї плату в розмірі 170,38 грн без ПДВ.
Протоколом від 18.12.2018 №Ц-64/101 Ком.т. засідання правління АТ «Укрзалізниця» затверджено текст та умови додаткової угоди до договору про надання послуг, згідно з якою суб`єкт господарювання зобов`язується компенсувати перевізнику витрати, пов`язані з подачею і забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням за ставкою, встановленою у додатку 1 до договору.
Надалі, між АТ «Укрзалізниця» (перевізник) та ТОВ «Цунамі» (вантажовідправник, вантажоодержувач, платник) 04.03.2019 укладено додаткову угоду №1/Лз до Договору про надання послуг від 08.02.2018 №07853/ЛЗ-2018, якою доповнено:
- розділ 2 Договору новим підпунктом 2.1.20 у такій редакції: «2.1.20. Компенсувати перевізнику витрати, пов`язані з подачею й забиранням вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням за ставкою встановленою у Додатку 1 до цього Договору. Оплата здійснюється за найкоротшу відстань до однієї із сусідніх станцій відкритої для вантажних операцій: Рожище - 18 км»;
- додаток 1 до Договору пунктом 13 в такій редакції: «Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням; одиниця виміру - 1 вагон/ 1 км; ціна за одиницю після коригування - 170,38 грн без ПДВ».
19.04.2019 ТОВ «Цунамі» направило на адресу АТ «Українська залізниця» заяву від 12.04.2019 щодо незгоди з умовами додаткової угоди (зокрема із компенсацією вартості витрат, пов`язаних із діяльністю малодіяльних станцій), в якій просило знизити вартість витрат, пов`язаних з компенсацією затрат діяльності малодіяльної станції Рожище Волинської області шляхом укладення нової додаткової угоди.
Рішенням Антимонопольного комітету України (далі - АМК) від 06.08.2020 №470-р у справі №130-26.13/102-19 (далі - Рішення АМК) визнано, що:
- Укрзалізниця протягом 2018 року - 31 березня 2020 року займала монопольне становище на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України із часткою 100 відсотків;
- дії Укрзалізниці, які полягають у визначенні малодіяльних вантажних станцій і запровадженні послуги «Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачою, навантаженням і вивантаженням» та встановленні її вартості, порушенням, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України, що призвело до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання (споживачів послуг AT «Укрзалізниця»), яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку;
- зобов`язано Укрзалізницю припинити порушення, зазначене у пункті 2 резолютивної частини Рішення АМК;
- за порушення, зазначене в пункті 2 Рішення АМК, на АТ «Укрзалізниця» накладено штраф у розмірі 18 282 400 грн.
Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначав, що оскільки розмір плати за перевезення вантажу згідно розділу 3 Договору визначався з урахуванням тарифної відстані, яка включала в себе відстань доставки вантажу від/до малодіяльної станції, то, відповідно, сплачені позивачем грошові кошти за цю послугу у розмірі 1 404 121,67 грн є його прямими збитками. Таким чином, враховуючи приписи частини 2 статті 55 Закону, відповідач зобов`язаний відшкодувати заподіяні порушенням законодавства про захист економічної конкуренції шкоду у подвійному розмірі, тобто 2 808 243,24 грн.
Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 вказав, що для правильного вирішення спору необхідно встановити склад цивільного правопорушення, а саме в частині  розміру шкоди  в контексті включення/не включення понесених позивачем витрат у розмірі 1 404 121,67 грн за надання послуги «Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням та вивантаженням», до загальної вартості реалізованого Товариством товару третім особам, тобто, збільшення вартості власних послуг та/або вартості продукції, яка ним реалізовувалась (п. 8. 35).
Колегія суддів вважає, що наявність між позивачем та відповідачем договору виключає можливість для деліктної відповідальності сторін, тож мова може йти лише про договірні збитки, завданні порушенням зобов`язання однією із сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Згідно із ст. 255 Господарського кодексу України збитки, заподіяні зловживанням монопольним становищем, антиконкурентними узгодженими діями, дискримінацією суб`єктів господарювання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, а також збитки, заподіяні внаслідок вчинення дій, визначених цим Кодексом як недобросовісна конкуренція, підлягають відшкодуванню за позовами заінтересованих осіб у порядку, встановленому законом.
Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Рішенням Антимонопольного комітету України № 470-р від 06.08.2020 у справі № 130-26.13/102-19, визнано, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» протягом 2018 року - 31 березня 2020 року займало монопольне становище на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України із часткою 100 відсотків (п. 1 резолютивної частини рішення).
Визнано дії Акціонерного товариства «Українська залізниця», які полягають у визначенні малодіяльних вантажних станцій і запровадженні послуги «Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та встановленні її вартості, порушенням, передбаченим частиною першою статті    13    та пунктом 2 статті    50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України, що призвело до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання (споживачів послуг АТ «Укрзалізниця»), яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку (п. 2 резолютивної частини рішення).
Зобов`язано Акціонерне товариство «Українська залізниця» припинити порушення, зазначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення (п. 3 резолютивної частини рішення).
За порушення, зазначене в пункті 2 рішення, на Акціонерне товариство «Укрзалізниця» накладено штраф у розмірі 18 282 400,00 грн (п. 4 резолютивної частини рішення).
При розгляді справи №130-26.13/102-19 АМКУ було встановлено, що АT «Укрзалізниця» самостійно розробило та впровадило Порядок проведення рейтинг-аналізу діяльності вантажних станцій  AT «Укрзалізниця», яким визначено критерії включення (виключення) станцій до(з) переліку малодіяльних вантажних станцій та припинено обслуговування підприємств на малодіяльних станціях без підписання додаткової угоди до договору про надання послуг, предметом якої є надання послуги.
Окрім того, АТ «Укрзалізниця» затвердило умови додаткової угоди до договору про надання послуг, предметом якої є подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій (далі - Послуга).
Умовами додаткової угоди передбачалося, що суб`єкт господарювання зобов`язувався компенсувати перевізнику витрати, пов`язані з подачею й забиранням вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням за ставкою встановленою у додатку 1 до цього договору. Оплата здійснюється за найкоротшу відстань до однієї із сусідніх станцій відкритої для вантажних операцій.
За висновками АМКУ, AT «Укрзалізниця» одноосібно, в безальтернативному порядку запровадило послугу, встановило вартість на неї, а також визначило підстави для її застосування.
Колегією суддів встановлено, що з накопичувальних карток: №12030019 від 12.03.2019, №13030021 від 13.03.2019, №14030022 від 14.03.2019, №15030023 від 15.03.2019, №17030025 від 17.03.2019, №19030027 від 19.03.2019, №20030028 від 20.03.2019, №22030029 від 22.03.2019, №24030030 від 24.03.2019, №31030032 від 31.03.2019, №01040033 від 01.04.2019, №02040035 від 02.04.2019, №06040036 від 06.04.2019, №09040039 від 09.04.2019, №17040040 від 17.04.2019, №19040041 від 19.04.2019, №25040043 від 26.04.2019, №27040044 від 27.04.2019, №30040045 від 30.04.2019, №06050046 від 06.05.2019, №07050047 від 07.05.2019, №10050049 від 10.05.2019, №24050052 від 24.05.2019, №28050053 від 28.05.2019, №28050054 від 28.05.2019, №03060055 від 03.06.2019, №05060056 від 05.06.2019, №07060057 від 07.06.2019, №11060058 від 11.06.2019, №23060059 від 23.06.2019, №28060060 від 28.06.2019, №01070061 від 01.07.2019, №04070062 від 04.07.2019, №08070063 від 08.07.2019, №10070064 від 10.07.2019, №12070065 від 12.07.2019, №18070067 від 18.07.2019, №19070068 від 19.07.2019, №22070069 від 22.07.2019, №22070070 від 22.07.2019, №23070071 від 23.07.2019, №26070072 від 26.07.2019, №26070073 від 26.07.2019, №29070074 від 29.07.2019, №31070075 від 31.07.2019, №05080076 від 05.08.2019, №11080078 від 11.08.2019, №19080082 від 19.08.2019, №23080083 від 23.08.2019, №26080084 від 26.08.2019, №28080086 від 28.08.2019, №01090087 від 01.09.2019, №08090088 від 08.09.2019, №14090090 від 14.09.2019, №19090091 від 19.09.2019, №24090092 від 24.09.2019, №07100093 від 07.10.2019, №10100094 від 10.10.2019, №11100095 від 11.10.2019, №14100096 від 14.10.2019, №20100098 від 20.10.2019, №25100099 від 27.10.2019, №28100100 від 28.10.2019, №05110101 від 05.11.2019, №06110102 від 06.11.2019, №15110103 від 15.11.2019, №04120105 від 04.12.2019, №06120106 від 06.12.2019, №10120107 від 10.12.2019, №11120108 від 11.12.2019, №19120109 від 19.12.2019, №21120111 від 21.12.2019, №24120112 від 24.12.2019, №25120113 від 25.12.2019, №27120114 від 27.12.2019, №31120110 від 31.12.2019, №06010001 від 06.01.2020, №27010003 від 27.01.2020, №28010004 від 28.01.2020, №0102005 від 01.02.2020, №04020006 від 04.02.2020, №07020009 від 07.02.2020, №09020011 від 09.02.2020, №11020012 від 11.02.2020, №11020013 від 11.02.2020, №1302014 від 13.02.2020, №23020016 від 23.02.2020, №23020017 від 23.02.2020, №24020018 від 24.02.2020, №24020019 від 24.02.2020, №27020021 від 27.02.2020, №04030022 від 04.03.2020, №08030023 від 08.03.2020, №10030024 від 10.03.2020, №14030025 від 14.03.2020, №15030026 від 15.03.2020, №20030027 від 20.03.2020, №21030028 від 21.03.2020, №22030029 від 22.03.2020, №24030030 від 24.03.2020, №26030031 від 26.03.2020, №28030074 від 28.03.2020, №30030032 від 30.03.2020, №31030033 від 31.03.2020, вбачається, що в таких передбачена послуга за кодом/підкодом платежу 229/019,  підставою для справляння платежів - є розпорядження ЦМ-15/515 від 18.12.2018.
Згідно відповіді АТ «Укрзалізниця» від 19.06.2020 №НЗ-1-10/3502 за період з 28.02.2019 по 08.04.2020 на адресу ТОВ «Цунамі» прибуло 187 вагонів.  Нараховані і стягнуті кошти з одержувача за подачу та забирання вагонів на малодіяльну станцію на суму 1  177  025,68 грн (з ПДВ 1412430,82 грн) (т. 5, а.с. 161 зворотна сторона-162).
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ухвали суду першої інстанції позивач надав копії договорів купівлі-продажу необробленої деревини та додатків до них, укладених ТОВ «Цунамі» із ДП «Сверський лісгосп», ДП «Контопське ЛГ», ДП «Глухівське ЛГ», ДП «Камянське ЛГ», ДП «Охтирський лісгосп», ДП «Краснопільський лісгосп», ДП «Середино-Будське ЛГ», ДП «Смілянський лісгосп», ДП «Шосткинське ЛГ», ДП «Гайсинський лісгосп», ДП Білокоровицьке лісове господарство», ДП «Корсунь-Шевченківський лісгосп», ДП «Лебединський ЛГ», ДП «Сумський ЛГ», ДП «Тростянецьке лісове господарство», ДП «Коростенське лісомисливське господарство», ТОВ «АПТЕК».
Відповідно до умов визначених у вказаних договорах, умовами поставки необробленої деревини від зазначених лісових господарств є франко-склад Продавця FCA (франко нижній, франко-проміжний, франко-верхній), за якими обов`язок відшкодування витрат за доставку товару покладено на покупця (ТОВ «Цунамі»).
З наявних в матеріалах справи копій договорів купівлі-продажу необробленої деревини вбачається, що ТОВ «Цунамі» було покупцем, який купував товар для власної переробки.
Таким чином документально підтверджений залізницею розмір понесених позивачем витрат на оплату протиправно запропонованої залізницею, як монополістом, послуги, становить суму збитків, зобов`язання з відшкодування яких у подвійному розмірі установлено законом.
Висновок суду
Відповідно до    ст. 277 Господарського процесуального кодексу України    підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на встановлене, при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, що призвело до хибних висновків і прийняття незаконного рішення, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі - частковому скасуванню.
Розподіл судових витрат 
В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 та касаційної  скарги на рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2022 покладаються на АТ «Українська залізниця».
Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський  суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі № 910/147/22 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі № 910/147/22  скасувати.
3. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
4. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ідентифікаційний код 40075815) 
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі» (45100, Волинська обл., м. Рожище, вул. Селянська, 48А; ідентифікаційний код 31572226) 
2    808    243,34 грн (два мільйони вісімсот вісім тисяч двісті сорок три гривні тридцять чотири копійки) шкоди,
42    123,65 грн (сорок дві тисячі сто двадцять три гривні шістдесят п`ять копійок) судового збору за подання позовної заяви.
5. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ідентифікаційний код 40075815) 
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі» (45100, Волинська обл., м. Рожище, вул. Селянська, 48А; ідентифікаційний код 31572226) 
63  185,48 грн (шістдесят три тисячі сто вісімдесят п`ять гривень сорок вісім копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.
6. Доручити місцевому господарському суду видати накази.
7. Матеріали справи № 910/147/22  повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови складено 15.07.2024.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Кропивна 

Судді                                                                                Є.Ю. Пономаренко

                                                                                М.А. Барсук