ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
31 липня 2024 року           справа №200/78/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у справі № 200/78/24 (головуючий суддя І інстанції Кравченко Т.О.), складеного в повному обсязі 22 січня 2024 року, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення заборгованості з пенсії,

                                                      У С Т А Н О В И В :

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому позивач просив:
-          стягнути з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01 квітня 2016 року по 31 серпня 2018 року в розмірі 196 899,57 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 пенсію за віком, нараховану за період з 01 квітня 2016 року по 31 серпня 2018 року, в сумі 196 894 (сто дев`яносто шість тисяч вісімсот дев`яносто чотири) гривні 85 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
З таким рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив його скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог.
В обґрунтуванні апеляційної скарги, апелянт зазначав, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Виплата таких пенсій проводиться за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік.
Вважає, що строк звернення до суду є пропущеним. 
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/78/24, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги,   перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
З 18 жовтня 1988 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.
У зв`язку тимчасовою окупацією його населеного пункту позивач був вимушений покинути місце свого постійного проживання та переміститися на підконтрольну органам державної влади України територію.
ОСОБА_1 набув статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджено відповідною довідкою від 21 серпня 2017 року № 0000305185/19410.
Фактичне місце проживання/перебування позивача після переміщення: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області за фактичним місцем проживання як внутрішньо переміщена особа, де отримує пенсію за віком.
Спірні правовідносини виникли з приводу виплати заборгованості з пенсії за минулий період.
Так, у відповідь на звернення ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Донецькій області листом від 26 жовтня 2023 року № 21061-19747/П-02/8-0500/23 повідомило, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058); має статус внутрішньо переміщеної особи.
Пенсійний орган покликався на постанову Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі - Постанова КМУ № 637) і зазначив, що призначення, відновлення та продовження виплати пенсій здійснюються територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.
На підставі отриманої інформації про стан дії довідки заявника та підтвердження його перебування на обліку, як внутрішньо переміщеної особи, виплату пенсії розпочато з вересня 2018 року.
За пенсійною справою заявника утворилася заборгованість за період з 01 квітня 2016 року по 31 серпня 2018 року в сумі 201 385,07 грн.
Пенсійний орган з посиланням на п. 1 Постанови КМУ № 637 вказав, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Передбачений Постановою КМУ № 637 окремий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року № 1165 «Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території» (далі - Порядок № 1165).
Відповідно до п. 4 Порядку № 1165 пенсійні виплати за минулий період проводитимуться одержувачам щомісяця, в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не більшому від належної до виплати одержувачу суми, що обліковується.
Порядком № 1165 передбачено, що пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться одержувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік.
З огляду на викладене пенсійний орган повідомив заявникові, що заборгованість з пенсійних виплат обліковується в ГУ ПФУ в Донецькій області та буде виплачена на умовах Порядку № 1165, після затвердження відповідних бюджетних призначень.
Також відповідач повідомив, що відповідно до Порядку № 1156 в листопаді 2022 року на рахунок ОСОБА_1 ,відкритий в АТ «Ощадбанк» та зазначений в заяві для отримання пенсії, проведено виплату коштів на погашення заборгованості в розмірі 530,00 грн, а в грудні 2022 року - в розмірі 2,18 грн в межах бюджетних призначень.
В межах бюджетних призначень у липні 2023 року заявникові проведена виплата коштів на погашення заборгованості в розмірі 557,32 грн, у вересні 2023 року - 2 093,00 грн, а в жовтні 2023 року - 1 303,00 грн.
На дату відповіді, тобто станом на 26 жовтня 2023 року, залишок невиплаченої пенсії становив 196 899,57 грн.
Заявникові роз`яснено, що у разі незгоди з відповіддю органів Пенсійного фонду України він має право оскаржити їх дії або бездіяльність до вищого органу або у судовому порядку.
Наданий відповідачем розрахунок нарахованої та виплаченої пенсії за період з 01 квітня 2016 року по 31 серпня 2018 року по особовому рахунку № НОМЕР_3 ОСОБА_1 (від 16 січня 2024 року № 969/05-16) свідчить про таке:
за квітень 2016 року - ОСОБА_1 нарахована пенсія в сумі 4 329,42 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 329,42 грн;
за травень 2016 року - нарахована пенсія в сумі 4 329,42 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 329,42 грн;
за червень 2016 року - нарахована пенсія в сумі 4 329,42 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 329,42 грн;
за липень 2016 року - нарахована пенсія в сумі 4 368,03 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 368,03 грн;
за серпень 2016 року - нарахована пенсія в сумі 4 368,03 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 368,03 грн;
за вересень 2016 року - нарахована пенсія в сумі 4 368,03 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 368,03 грн;
за жовтень 2016 року - нарахована пенсія в сумі 4 368,03 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 368,03 грн;
за листопад 2016 року - нарахована пенсія в сумі 4 368,03 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 368,03 грн;
за грудень 2016 року - нарахована пенсія в сумі 4 368,03 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 368,03 грн;
за січень 2017 року - нарахована пенсія в сумі 4 368,03 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 368,03 грн;
за лютий 2017 року - нарахована пенсія в сумі 4 368,03 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 368,03 грн;
за березень 2017 року - нарахована пенсія в сумі 4 368,03 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 368,03 грн;
за квітень 2017 року - нарахована пенсія в сумі 4 368,03 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 368,03 грн;
за травень 2017 року - нарахована пенсія в сумі 4 406,47 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 406,47 грн;
за червень 2017 року - нарахована пенсія в сумі 4 406,47 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 406,47 грн;
за липень 2017 року - нарахована пенсія в сумі 4 406,47 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 406,47 грн;
за серпень 2017 року - нарахована пенсія в сумі 4 406,47 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 406,47 грн;
за вересень 2017 року - нарахована пенсія в сумі 4 406,47 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 4 406,47 грн;
за жовтень 2017 року - нарахована пенсія в сумі 10 740,00 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 10 740,00 грн;
за листопад 2017 року - нарахована пенсія в сумі 10 740,00 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 10 740,00 грн;
за грудень 2017 року - нарахована пенсія в сумі 10 740,00 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 10 740,00 грн;
за січень 2018 року - нарахована пенсія в сумі 11 308,02 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 11 308,02 грн;
за лютий 2018 року - нарахована пенсія в сумі 11 308,02 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 11 308,02 грн;
за березень 2018 року - нарахована пенсія в сумі 11 308,02 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 11 308,02 грн;
за квітень 2018 року - нарахована пенсія в сумі 11 308,02 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 11 308,02 грн;
за травень 2018 року - нарахована пенсія в сумі 11 308,02 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 11 308,02 грн;
за червень 2018 року - нарахована пенсія в сумі 11 308,02 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 11 308,02 грн;
за липень 2018 року - нарахована пенсія в сумі 11 308,02 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 11 308,02 грн;
за серпень 2018 року - нарахована пенсія в сумі 11 308,02 грн, виплачено - 0,00 грн, розмір заборгованості - 11 308,02 грн.
Всього, за розрахунком пенсійного органу, ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2016 року по 31 серпня 2018 року нарахована пенсія в загальній сумі 201 385,07 грн.
При цьому, відповідно до Порядку № 1165 в рахунок погашення вказаної заборгованості ГУ ПФУ в Донецькій області виплатило позивачеві 4 490,22 грн, в тому числі в листопаді 2022 року - 530,00 грн, в грудні 2022 року - 2,18 грн, в липні 2023 року - 557,32 грн, у вересні 2023 року - 2 093,00 грн, в жовтні 2023 року - 1 303,00 грн, в листопаді 2023 року - 4,10 грн, в грудні 2023 року - 0,62 грн.
Як наслідок, станом на 15 січня 2024 року за період з 01 квітня 2016 року по 31 серпня 2018 року у відповідача існує заборгованість з виплати ОСОБА_1 пенсії в сумі 196 894,85 грн.
Факт повного або часткового погашення цієї заборгованості на час розгляду справи належними і допустимими доказами відповідач не довів.
Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно невиплати заборгованості по пенсії.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що право позивача має бути відновленим шляхом стягнення спірної суми. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції, з наступних підстав.
Щодо строку звернення до суду.
За загальним правилом, встановленим КАС, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС).
Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Зміст наведеної норми свідчить, що КАС є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Водночас відносини щодо строків звернення до адміністративного суду регулюються не тільки нормами КАС України, а й іншими законами України.
Спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення громадян, строки та порядок перерахунку пенсій є Закон № 1058.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.
Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про виплату пенсії, право на яку відповідачем не заперечується, однак було піддано формальним обмеженням, з підстав та у спосіб, які суперечать вимогам Конституції та законів України, згідно з ч. 2 ст. 46 Закону № 1058 суми пенсії виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.
Як наслідок, позивач не потребує поновлення строку звернення до суду з цим позовом, а доводи відповідача щодо пропуску цього строку є безпідставними.
Щодо позовних вимог позивача
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.
Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.
Згідно  із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 92  Конституції  України  визначено,  що виключно законами України визначаються,  зокрема, :
1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина;
6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки;
12) організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.
Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Положенням ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь -  якими обставинами, включаючи наявність інших доходів. Порядок і умови пенсійного забезпечення громадян похилого віку встановлюється Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Статтею 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.
Відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку  пенсій,  у  строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в  грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Відповідно до частин 1, 3 статті 63 цього Закону перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Процедура перерахунку пенсії визначена Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45).
Відповідно до п. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені  частинами другою  і  третьою  статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Згідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (цитата у п. 25 цього рішення).
Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії Суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Щокін проти України», питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (цитата у п. 33 цього рішення).
Отже, встановлення судом апеляційної інстанції відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.
Суд встановив, що за період з 01 квітня 2016 року по 31 серпня 2018 року ОСОБА_1 нарахована, проте не виплачена (на час розгляду справи), пенсія за віком в сумі 196 894,85 грн.
Відтак, доцільним є висновок суду першої інстанції щодо стягнення спірної суми заборгованості по пенсії.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями  250, 257,  308, 311, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

                                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області- залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у справі № 200/78/24 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 31 липня 2024 року.

Судді                                                                                          А.В. Гайдар                                           
                                                                                                             Е.Г. Казначеєв
                                                                                                    І.Д.Компанієць