ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2024 року                                                                                      Справа № 903/86/23 
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Грязнов В.В. ,  суддя Розізнана І.В. 
секретар судового засідання Соколовська О.В.
за участю представників: 
скаржника - ліквідатор Карасюк О.В.
ОСОБА_1 – Гусельщикова М.А.
ініціюючого кредитора ОСОБА_2 – ОСОБА_3 
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсон Захід" Карасюка Олександра Володимировича на рішення Господарського суду Волинської області від 29.05.2024 у справі №903/86/23 (ухвалене суддею Шумом М.С., повний текст складений 04.06.2024)
за заявою ліквідатора ТОВ "Самсон Захід" ОСОБА_6 
до ОСОБА_1 
ОСОБА_4 
ОСОБА_7 
про покладання субсидіарної відповідальності на керівників та засновників боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства на суму 108 055 226 грн 41 коп.
у справі №903/86/23
за заявою фізичної особи ОСОБА_2 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсон Захід"
про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Волинської області від 29.05.2024 у справі №903/86/23 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсон Захід" арбітражному керуючому Карасюку О. В. №02-01/31-348 від 22.04.2024 про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсон Захід" у зв`язку з доведенням до банкрутства на керівників та засновників (учасників) боржника – ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .
Вказане рішення мотивоване тим, що ліквідатором не вчинено всієї повноти дій, спрямованої на виявлення та реалізацію активів боржника, що виключає можливість задоволення заяви про покладення субсидіарної відповідальності на керівників боржника. За конкретних обставин справи виключення з ліквідаційної маси автомобілів, які пів року перебувають у розшуку, права вимоги до третіх осіб, а також реалізація дебіторської заборгованості без звернення до суду про стягнення відповідних коштів (фізична особа ОСОБА_8 ) та обґрунтування таким чином ліквідатором відсутності будь-яких активів товариства-банкрута, не відповідає принципу вчинення усієї повноти дій у процедурі банкрутства. Також місцевий господарський суд зазначив, що ліквідатор за наявності ознак банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, для забезпечення реалізації принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі подає заяву про покладення субсидіарної відповідальності не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів ліквідаційної маси та розрахунків з кредиторами на підставі вчинення такої реалізації у ліквідаційній процедурі за недостатності повного погашення кредиторської заборгованості банкрута. Суд звернув увагу, що нереалізованим залишається автомобіль, який рішенням суду від 21.12.2023 зобов`язано ОСОБА_9 повернути ТОВ “Самсон Захід”. Суд першої інстанції зазначив, що останньому не надано для аналізу інформації про господарську діяльність товариства, отримання фінансової допомоги самим товариством-банкрутом за відповідні періоди, що могло би бути обґрунтуванням об`єктивної сторони такого правопорушення як доведення до банкрутства в розумінні ст. 61 КУзПБ. При цьому, суд першої інстанції звернув увагу, що основна заборгованість ініціюючого кредитора в сумі близько 65 млн грн є також заборгованістю по поворотній безвідсотковій фінансовій допомозі.
Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсон Захід" ОСОБА_6 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 29.05.2024 у справі № 903/86/23.
Ухвалити нове рішення, яким покласти субсидіарну відповідальність у розмірі 108 055 226,41 грн за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсон Захід" у зв`язку з доведенням до банкрутства на:
1) ОСОБА_1 ;
2) ОСОБА_4 ;
3) ОСОБА_7 .
Стягнути солідарно з: ОСОБА_1 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 108 055 226,41 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсон Захід". Видати накази на виконання судового рішення.
Просить врахувати, що здійснити надіслання скарги відповідачу — ОСОБА_7 , неможливо, оскільки його місце реєстрації знаходиться на тимчасово окупованій території.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:
- суд першої інстанції поклав в основу оскаржуваного рішення документи, яких немає у справі і які не подавалися ліквідатором як доказ доведення до банкрутства, тобто досліджуючи докази, які не подавалися сторонами та які відсутні у матеріалах справи, суд першої інстанції порушив засади змагальності, які передбачені у ст. 13 Господарського процесуального кодексу України;
- в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, оскільки автомобіль LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2016 р.в. не був у складі ліквідаційної маси банкрута на момент ухвалення рішення, оскільки не був переданий і банкрут не набув права власності на нього;
- у зв`язку з фактичною відсутністю транспортних засобів Товариства, а також будь-якої інформації про їх місцерозташування та фактичний стан, на засіданні комітету кредиторів Товариства від 15.12.2023 було вирішено виключити з ліквідаційної маси боржника. Такий вимушений крок у процедурі банкрутства Товариства був спричинений бездіяльністю посадових осіб Товариства, які не передавали будь-якої витребуваної судом інформації та документів, не передавали матеріальні та інші цінності банкрута, у тому числі вказані транспортні засоби боржника;
- продаж майна (майнових прав) на аукціоні становить прямий обов`язок ліквідатора. В умовах відсутності авансування витрат на звернення стягнення дебіторської заборгованості ліквідатору не залишається нічого, окрім як здійснювати продаж такої заборгованості як майнових прав. Уся дебіторська заборгованість продавалася на публічних торгах саме за номінальну вартість (розмір такої заборгованості). Той факт, що вона була придбана за нижчу ціну тільки додатково свідчить про безперспективність стягнення такої дебіторської заборгованості;
- щодо дебіторської заборгованості ТОВ "ХЛІБЕКСПОРТ" ліквідатор звертався до суду з позовною заявою про стягнення. Водночас, судом відмовлено у клопотанні ліквідатора ТОВ "Самсон Захід" ОСОБА_6 про відстрочку сплату судового збору в сумі 381 053 грн 21 коп. за подання заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЛІБЕКСПОРТ" про стягнення дебіторської заборгованості в сумі 25 403 547 грн. 14 коп. до ухвалення судового рішення. Ліквідатор звернувся до кредиторів, які після аналізу перспектив стягнення, відмовили у авансуванні судового збору для стягнення дебіторської заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЛІБЕКСПОРТ". У той же час, на засіданні комітету кредиторів Товариства від 23.10.2023 виключено з ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсон Захід" виявлену дебіторську заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЛІБЕКСПОРТ" в сумі 25 403 547,14 грн у зв`язку з неможливістю реалізації такого активу боржника;
- висновки суду першої інстанції щодо права ліквідатора подавати заяву про покладення субсидіарної відповідальності саме після реалізації об`єктів ліквідаційної маси суперечить правовій позиції Верховного Суду у постанові від 11.07.2023 у справі №910/8137/19 (910/21166/21), у постанові від 14.03.2024 у справі № 34/5005/4591/2012 та у постанові від 26.05.2021 у справі №912/2007/18 і положенням Кодексу України з процедур банкрутства;
- суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні неправильно застосував норму права, а саме ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства,;
- суд першої інстанції не врахував період виникнення заборгованості перед кредиторами у справі про банкрутство. Суд першої інстанції також не врахував, що саме ОСОБА_1 повинен був довести, що він керувався інтересами банкрута, коли у період з 10.05.2016 по 12.01.2018 було видано Товариством фінансової допомоги на загальну суму 70 638 845,58 грн Товариству з обмеженою відповідальністю "ХЛІБЕКСПОРТ", 22 596 274,00 грн - Товариству з обмеженою відповідальністю "АПРІС". Договори про надання поворотної фінансової допомоги не мають економічного обґрунтування і не відповідають видам діяльності, які здійснювалися Товариством, а перерахування грошових коштів з банківських рахунків взагалі у своїй більшості відбувалось без правової підстави.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2024 апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсон Захід" ОСОБА_6 на рішення Господарського суду Волинської області від 29.05.2024 у справі №903/86/23 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та надати Північно-західному апеляційному господарському суду належні докази сплати 3 028, 00 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.
02.07.2024 надійшла заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсон Захід" Карасюка Олександра Володимировича про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено докази сплати судового збору.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсон Захід" ОСОБА_6 на рішення Господарського суду Волинської області від 29.05.2024 у справі №903/86/23. Розгляд апеляційної скарги призначений на 27.08.2024. Запропоновано учасникам справи у строк до 15.08.2024 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмові відзиви на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 263 ГПК України, та докази надсилання копії відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи.
На адресу суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить задоволити апеляційну скаргу ліквідатора, скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 29.05.2024 у справі №903/86/23. Ухвалити нове рішення, яким задоволити у повному обсязі заяву ліквідатора ТОВ "Самсон-Захід" арбітражного керуючого Карасюка О.В. №02-01/31-348 від 22.04.2024 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями у  зв`язку з доведенням до банкрутства на керівників та засновників (учасників) боржника.  
У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник скаржника ліквідатор підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладений в останній.
У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник ОСОБА_1 заперечила доводи апеляційної скарги.
У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник ініціюючого кредитора підтримав доводи апеляційної скарги.
У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник ОСОБА_4 заперечила доводи апеляційної скарги ліквідатора.
В судове засідання представник ОСОБА_7 не з`явися. З матеріалів справи вбачається, що місцем реєстрації останнього є м. Харцизьк, Донецької області. Інші адреси матеріали справи не містять. 
Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, зокрема, до якого включено м. Харцизьк Донецької області.
Судом розміщено на офіційному веб-сайті Північно-західного апеляційного господарського судуповідомлення про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги у даній справі з метою повідомлення ОСОБА_7 про такий розгляд.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваного рішення суду, зазначає наступне.
Судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Водлиснкьої області перебуває справа №903/86/23 за заявою фізичної особи ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсон Захід" про відкриття провадження у справі про банкрутство.
У даній справі ініціюючим кредитором у справі є фізична особа ОСОБА_2 . 
Судом встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2022 №159/4205/21 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Самсон Захід” на користь ОСОБА_2 66 701 048 грн 47 коп. гривень 47 копійок, з яких:
- 55 109 968 грн 35 копійок заборгованості за Договором №15-03-Ф про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 15.03.2016, укладеного між ТОВ “Вектор Ойл Трейд” та ТОВ “Хлібекспорт 2010”;
- 3       205 125 грн заборгованість з повернення авансового платежу за Договором поставки №23-12 від 23.12.2019, укладеного між ТОВ “Вектор Ойл Трейд” та ТОВ “Хлібекспорт 2010”;
- 2 158 620 грн заборгованість за Договором №02/03/П про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 02.03.2020, укладеного між ТОВ “Вектор Ойл Трейд” та ТОВ “Хлібекспорт 2010”;
- 6 227 335 грн 12 копійок заборгованість за Договором №5/2020 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 04.05.2020, укладеного між ТОВ “Селищанське” та ТОВ “Хлібекспорт 2010”.
Кредитором банкрута також є ГУ ДПС у Волинській області на суму на суму 4 952 021 грн 27 коп. та 5 368 грн 00 коп. судового збору, які обґрунтовані Актом Головного управління ДПС у Волинській області від 11.08.2023 №12452/07-06/36920426 “Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю “Самсон Захід”.
Постановою суду від 23.05.2023 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю “Самсон Захід” та повноваження розпорядника майном боржника арбітражного керуючого Карасюка Олександра Володимировича, визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю “Самсон Захід” , відкрито ліквідаційну процедуру Товариства з обмеженою відповідальністю “Самсон Захід”, ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю “Самсон Захід” призначено арбітражного керуючого Карасюка Олександра Володимировича, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю “Самсон Захід” ОСОБА_6 зобов`язано здійснити ліквідацію боржника в строк, який не може перевищувати 12 місяців.
23.04.2024 ліквідатор подав до Господарського суду Волинської області заяву №02-01/31-348 від 22.04.2024 про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю “Самсон Захід” у зв`язку з доведенням до банкрутства на керівників та засновників (учасників) боржника, у якій просив суд покласти субсидіарну відповідальність у розмірі 108 055 226,41 грн за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю “Самсон Захід” у зв`язку з доведенням до банкрутства на:
- ОСОБА_1 ;
-  ОСОБА_4 ; 
-  ОСОБА_7 .
Просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 108 055 226,41 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Самсон Захід”.
Вказана заява мотивована тим, що загальна сума визнаних господарським судом вимог кредиторів до боржника становить 108 178 049,83 грн відповідно до реєстру вимог кредиторів. Протягом ліквідаційної процедури було погашено 122 823,42 грн відповідно до реєстру вимог кредиторів. Таким чином, розмір незадоволених вимог кредиторів становить 108 055 226,41 грн. Станом на дату подання даної заяви відсутні будь-які активи в ліквідаційній мас Товариства; з іншого боку, наявні незадоволенні вимоги кредиторів в сумі 108 055 226,41 грн, що підтверджується реєстром вимог кредиторів ТОВ “Самсон Захід”. Наразі в Товариства немає жодного майна, що підтверджується проведено інвентаризацією. Отже, майна Товариства недостатньо для задоволення вимог кредиторів. Різницею між ліквідаційною масою і вимогами кредиторів є сума в 108 055 226,41 грн – сума, яка є мірою вимоги ліквідатора до третіх осіб, які згідно із законодавством несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства.
За період перебування на посаді директора ОСОБА_1 :
- на банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю “ХЛІБЕКСПОРТ” у період з 10.05.2016 по 12.01.2018 Товариством було видано фінансової допомоги на загальну суму 70 638 845,58 грн з яких не повернуто взагалі - 25 403 547,14 грн; 
- на банківський рахунок ТОВ “АПРІС” (попередня назва – “ТОВ “ХЛІБЕКСПОРТ-2010”) у період з 01.01.2016 по 05.11.2020 Товариство надало грошові кошти в сумі 22 596 274,00 грн з призначенням платежу: “Поворотна фінансова допомога згідно з договором № 04/07 від 04.07.17 р., без ПДВ”; 
- Товариство зі свого рахунку перерахувало ЗАТ “СОЮЗ” грошові кошти в сумі 800 000,00 грн з призначенням платежу: “Поворотна фінансова допомога згідно з договором №09/11 від 09.11.17 р., без ПДВ”. Борг ЗАТ “Союз” перед ТОВ12 “ХЛІБЕКСПОРТ-2010” був переведений на ТОВ “АТП “Харківські будматеріали”. Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ “АТП “Харківські будматеріали” 11.01.2022 внесено запис до Єдиного державного реєстру про припинення юридичної особи - ТОВ “АТП “Харківські будматеріали”. Щодо стягнення вказаної заборгованості суд ухвалою закрив провадження у справі. Факт незадоволення вимог новим боржником - ТОВ “АТП “Харківські будматеріали”, який припинився, залежав безпосередньо від бездіяльності тодішнього керівника та єдиного засновника Товариства – ОСОБА_7 .
За період перебування на посаді директора ОСОБА_4 :
- Товариство перерахувало на банківський рахунок ТОВ “СОНЦЕГРАЙ” грошові кошти в сумі 145 000,00 грн з призначенням платежу: “Поворотна безвідсоткова фінансова допомога згідно з договором №17-05Д від 17.05.18 р.”. Вказану суму стягнуто рішенням суду та видано наказ. 22.03.2024 відбувся аукціон з продажу сформованого ліквідатором лоту - право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “САМСОН ЗАХІД” (до зміни назви – Товариство з обмеженою відповідальністю “ХЛІБЕКСПОРТ-2010”) у Товариства з обмеженою відповідальністю “СОНЦЕГРАЙ” на загальну суму 147 684 грн 00 копійок, без ПДВ, за результатами проведення якого визначено переможця, з яким підписано Акт про придбання майна на аукціоні від 22.03.2024;
- Товариство перерахувало ТОВ “СІГМА ТРЕЙДІНГ” грошові кошти в сумі 1 100 000,00 грн з призначенням платежу: “Повернення поворотної фінансової допомоги згідно з договором переуступки права вимоги № 16 від 30.08.19 р., без ПДВ.”. Вказану суму стягнуто рішенням суду та видано наказ. 23.02.2024 відбувся аукціон з продажу права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “САМСОН ЗАХІД” (до зміни назви – ТОВ “ХЛІБЕКСПОРТ-2010) до Товариства з обмеженою відповідальністю “СІГМА ТРЕЙДІНГ”  на загальну суму 1 624 000 грн 00 коп., за результатами проведення якого визначено переможця, з яким підписано Акт про придбання майна на аукціоні від 01.03.2024;
- Товариство перерахувало ТОВ “Коростень-Агроінвест” грошові кошти в сумі 348        000,00 грн з призначенням платежу: “Безвідсоткова поворотна фінансова допомога згідно з договором № ФП-12 від 12.03.20 р.”. Вказану суму стягнуто рішенням суду та видано наказ. За результатами проведення виконавчих дій, спрямованих на забезпечення примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області від 21.11.2023 у справі № 903/86/23 (903/808/23)-1 з відповідача було стягнуто грошові кошти у розмірі 100 684,00 грн, що були спрямовані на погашення вимог кредиторів;
- Товариство перерахувало на користь ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 446 420,00 грн з призначенням платежу: “5168742721053621, ОСОБА_8 , 2674616993, поворотна безвідсоткова фінансова допомога згідно з договором №1203-П від 12.03.20 р., без ПДВ”. За вказаним договором було повернуто частину наданих грошових коштів в сумі 98 866 грн 19 коп., що підтверджується виписками по банківських рахунках. Загальна заборгованість  становить 347 553,81 грн, яка станом на дату відкриття провадження у банкрутстві не була повернута, а тому ліквідатором було сформовано лот з продажу цього права вимоги до фізичної особи й реалізовано на аукціоні. 22.03.2024 відбувся аукціон з продажу сформованого ліквідатором лоту – право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “САМСОН ЗАХІД” до ОСОБА_8 на загальну суму 347 553, 81 грн, за результатами проведення якого визначено переможця, з яким підписано Акт про придбання майна на аукціоні від 29.03.2024;
- Товариство перерахувало на користь ТОВ “ЮНІОН КЛАРК” (попередня назва – ТОВ “Агросвіт-Житомир”) 150000,00 грн. Призначенням платежу була вказана поворотна безвідсоткова фінансова допомога згідно з договором № 2206-Ф від 22.06.2020. Вказану суму стягнуто рішенням суду та видано наказ. 23.02.2024 відбувся аукціон з продажу права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “САМСОН ЗАХІД” (до зміни назви – Товариство з обмеженою відповідальністю “ХЛІБЕКСПОРТ-2010”) у Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮНІОН КЛАРК” заборгованості у сумі 152 684,00 грн, за результатами проведення якого визначено переможця, з яким підписано Акт про придбання майна на аукціоні від 27.02.2024;
- Товариством на рахунок ОСОБА_4 як керівника та засновника Товариства грошових коштів як поворотної безвідсоткової фінансової допомоги згідно з договором №1103-П від 11.03.20 у період з 16.03.2020 по 18.03.2020 на загальну суму 75 000,00 грн. Частково суму в розмірі 22 176 грн 60 коп. та 793 грн 61 коп стягнуто рішенням суду та видано наказ. 22.03.2024 відбувся аукціон з продажу права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “САМСОН ЗАХІД” до ОСОБА_4 на загальну суму 22           970, 21 грн., за результатами проведення якого визначено переможця, з яким підписано Акт про придбання майна на аукціоні від 29.03.2024. Ліквідатор звертає увагу на те, що станом на момент здійснення фактичного перерахування коштів з банківських рахунків Товариства на банківський рахунок відповідача і керівником підприємства, і отримувачем грошових коштів був ОСОБА_4 , який також одноособово у період перерахування коштів здійснював управління рахунками Товариства та був розпорядником коштів Товариства;
- ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді керівника та будучи одночасно й засновником Товариства, достеменно знав про наявну дебіторську заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЛІБЕКСПОРТ" перед Товариством, оскільки сам представляв інтереси та отримував від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЛІБЕКСПОРТ" грошові кошти у вигляді фінансової допомоги від Товариства у період з 10.05.2016 по 12.01.2018, та не здійснював будь-яких заходів щодо повернення таких грошових коштів, що суперечило положенням Статуту Товариства, нормам законодавства та звичаям ділового обороту.
Такі дії Товариства є необґрунтованими, оскільки як надання грошових коштів у вигляді фінансової допомоги без достатніх на те правових підстав, так і укладення договорів про надання поворотної фінансової допомоги передбачають безоплатність, тобто не передбачають в подальшому отримання Товариством прибутку, а також грошові кошти могли бути використані для погашення заборгованості перед кредиторами у справі, вимоги яких виникли раніше, ніж дата відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства, зокрема, перед ОСОБА_2 та Головним управлінням ДПС у Волинській області. Надання великої кількості поворотної фінансової допомоги, а також перерахування з банківських рахунків Товариства грошових коштів у вигляді фінансової допомоги є однією з причин виникнення збитку, який зафіксований у фінансовому звіті.
Крім того, під час проведення інвентаризації майна Товариства встановлено, що у власності перебувають транспортні засоби. Ухвалою Господарського суду Волинської області від 20.06.2023 у справі № 903/86/23 клопотання ліквідатора про оголошення в розшук транспортних засобів, що зареєстровані за ТОВ “Самсон Захід” задоволено; зобов`язано Головне управління Національної поліції у Волинській області оголосити в розшук, у тому числі з включенням до інформаційної підсистеми “Гарпун”, інформаційно телекомунікаційної системи “Інформаційний портал Національної поліції України” зазначені транспортні засоби. У зв`язку з відсутністю самих транспортних засобів Товариства, а також будь-якої інформації про їх місцерозташування та фактичний стан, на засіданні комітету кредиторів Товариства від 15.12.2023 було вирішено виключити з ліквідаційної маси боржника транспортні засоби: вантажний автомобіль, марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, рік випуску 1985, номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 ; вантажний автомобіль, марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, рік випуску 1990, номер знак НОМЕР_3 ,VIN-код: НОМЕР_4 ; вантажний автомобіль, марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, рік випуску 1987, номерний знак НОМЕР_5 , VIN-код: НОМЕР_6 .
Також ліквідатор зазначає, що про доведення до банкрутства свідчать наступні обставини та дії боржника: припинення господарської діяльності у 3 кв. 2020 року; відсутність фінансової звітності та первинної бухгалтерської і договірної документації за три роки до порушення справи про банкрутство; відчуження основних засобів у 2020 році; відчуження запасів у 2019-2020 рр.; відчуження корпоративних прав 30 жовтня 2020 року фізичній особі, яка має у власності 94 юридичних особи, що може свідчити про фіктивність такої угоди; наявність значної кредиторської заборгованості перед бюджетом, яка виникла в результаті відчуження усіх активів; наявність значної дебіторської заборгованості, яка не підтверджена жодними первинними документами, в сумі понад 22 мільйони грн; наявність кредиторської заборгованості перед фізичною особою, яка надавала безвідсоткові позики боржнику в період, коли боржник припинив господарську діяльність ще у 3 кв. 2020 року, що може свідчити про шахрайські дії органів управління або фіктивність вимог даного кредитора; ухилення від сплати податків та зборів за результатом господарської діяльності, зокрема, відчуження усіх 100 відсотків активів боржника.
Проаналізувавши повноваження учасників/керівників боржника з діями/бездіяльністю боржника і встановленими економічними ознаками доведення до банкрутства ліквідатор робить такі висновки:
- ОСОБА_1 (з 10.05.2016 до 26.12.2017 керівник і єдиний учасник товариства) здійснив підписання завідомо невигідних для підприємства договорів, здійснив необґрунтовану виплату грошових коштів, приймав нераціональні управлінські рішення, які негативно вплинули на виробничу, торговельну та іншу статутну діяльність підприємства, що виявилося, зокрема, в: укладенні договорів про надання фінансової допомоги з ТОВ "ХЛІБЕКСПОРТ", ТОВ "Апріс", ЗАТ "Союз", які взагалі не були повернуті. Видача зворотної фінансової допомоги відбувалася в ті звітні періоди, коли згідно з поданими деклараціями та іншими звітними документами у боржника вже був збиток, а сума власних активів не відповідала сумам не погашеної кредиторської заборгованості. Отже, дії ОСОБА_1 як посадової особи боржника з надання поворотних фінансових допомог не відповідали статутній діяльності боржника, та не відповідали видам економічної діяльності боржника згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.06.2023, а також суперечили економічним інтересам боржника та кредиторів боржника;
- ОСОБА_4 (з 26.12.2017 до 30.10.2020 керівник і єдиний учасник товариства) здійснив підписання завідомо невигідних для підприємства договорів, здійснив необґрунтовану виплату грошових коштів, приймав нераціональні управлінські рішення, які негативно вплинули на виробничу, торговельну та іншу статутну діяльність підприємства, що виявилося, зокрема, в наданні величезної кількості поворотної фінансової допомоги: ТОВ "СОНЦЕГРАЙ", ТОВ "Коростень-Агроінвест", ТОВ “АГРОСВІТ-ЖИТОМИР”. Дії ОСОБА_4 як посадової особи боржника з надання поворотних фінансових допомог не відповідали статутній діяльності боржника та видам економічної діяльності боржника згідно з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також суперечили економічним інтересам боржника та кредиторів боржника, оскільки таке надання відбувалося на безоплатній основі (тобто без можливості отримання прибутку) і призвело до значного погіршення економічних показників боржника аж до критичної неплатоспроможності і наступного банкрутства боржника. ОСОБА_4 також не вживав заходів щодо стягнення заборгованості (повноти та своєчасності проведеної претензійно-позовної роботи) та своєчасності розв`язання проблем у виробничому процесі, що також погіршило економічне становище боржника;
- ОСОБА_7 (з 30.10.2020 по дату визнання боржника банкрутом керівник і єдиний учасник товариства) не вживав заходів щодо стягнення заборгованості (повноти та своєчасності проведеної претензійно-позовної роботи) та своєчасності розв`язання проблем у виробничому процесі, що також погіршило економічне становище боржника. 
Таким чином, ліквідатор стверджує, що в діях ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 як посадових осіб боржника, наявні економічні ознаки дій, що привели до стійкої його неплатоспроможності з наступним доведенням боржника до стану банкрутства. Також наслідком цих дій стали суттєві збитки як для самого боржника, так і для його кредиторів у розмірі не погашеної заборгованості.
Судом першої інстанції відмолено у задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності з підстав, які викладені вище.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції та звертається до правових висновків Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, яка викладена у постанові від 19.06.2024 у справі №906/1155/20 (906/1113/21):
"Щодо правової природи субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство
9.1. При передачі цієї справи на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство у складі Верховного Суду порушено питання моменту (строку) виникнення права на звернення до третіх осіб з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням його до банкрутства. У зв`язку із цим Суд вважає за необхідне визначити передусім правову природу такої відповідальності.
9.2. Нормами Господарського кодексу України      (далі - ГК України) та     Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено правове регулювання підстав, умов та порядку застосування/притягнення до субсидіарної відповідальності юридичних осіб, яке водночас перебуває у взаємозв`язку з нормами     КУзПБ, які встановлюють порядок провадження у справі про банкрутство на стадії кожної судової процедури, з огляду на таке.
9.3. Частина перша статті 216 ГК України встановлює, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
9.4.  Водночас, частиною першою статті 619 ЦК України регламентовано, що договором або законом може бути передбачена поряд з відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.
Згідно із частиною першою     статті 215 ГК      України        у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.
Частиною третьою цієї статті ГК України унормовано, що умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.
9.5. Щодо субсидіарної відповідальності за правилами КУзПБ, то Суд зазначає, що за змістом преамбули цього Кодексу одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.
9.6. За загальним правилом, визначеним частинами першою - третьою статті 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями; юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном; учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, установлених установчими документами та законом.
9.7.     До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом (частина друга        статті 191 ЦК України).
9.8.  Водночас відкриття провадження у справі про банкрутство є початком особливого правового регулювання відносин (між боржником та його кредиторами, між боржником та третіми особами), системою загальних та спеціальних охоронних норм законодавства, взаємодія та мета яких визначається принципами та нормами, що становлять зміст  КУзПБ.
9.9. Так, у судовій процедурі ліквідації боржника питання єдиного майнового комплексу боржника регулюється нормами      КУзПБ     про ліквідаційну масу, до складу якої входять усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси (частина перша статті 62        КУзПБ).
9.10. Порядок формування і використання ліквідаційної маси встановлено статтями 61- 65 КУзПБ та спрямовано на задоволення вимог кредиторів.
9.11. Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор (а згідно зі змінами, внесеними Законом від 20.03.2023 № 2971-IX, також і кредитор) має право заявити вимоги до третіх осіб, які за законодавством несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства; розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.
9.12. Абзацом другим частини другої статті 61 КУзПБ передбачено, що в разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.
Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.
9.13. Отже у справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, якою встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
9.14. Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства.
9.15. Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру.
Саме банкрут, від імені якого діє ліквідатор (арбітражний керуючий), у порядку, визначеному статтею 61 КУзПБ, звертається з вимогою до третіх осіб, з вини яких настало банкрутство боржника.
При цьому визначена в абзаці першому статті 61 КУзПБ дискреція ліквідатора у питанні покладення субсидіарної відповідальності має застосовуватися з урахуванням принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, невід`ємним критерієм дотримання якого з огляду на положення частини другої статті 61 КУзПБ є вирішення питання про покладення на винних осіб субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства (такий висновок узгоджується зі сталою правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №924/669/17, від 07.10.2021 у справі №                               914/3812/15, від 14.09.2023 у справі №908/2414/21, від 15.02.2024 у справі № 908/2538/22, від 14.03.2024 у справі №     34/5005/4591/2012 тощо).
Якщо з відповідною вимогою звертається кредитор банкрута, право на звернення якого передбачено також у частині другій    статті 61 КУзПБ  згідно зі    змінами, внесеними Законом від 20.03.2023 № 2971-IX, то такий позов слід кваліфікувати як похідний, оскільки грошові суми субсидіарної відповідальності стягуються не на користь кредитора, а до ліквідаційної маси банкрута, за рахунок коштів від продажу якої зазначені вимоги задовольняються.
Щодо складу правопорушення як умови для застосування субсидіарної відповідальності
9.16.  Визначене нормами частини другої статті 61 КУзПБ правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності як субсидіарна (пункти 9.11, 9.12), має співвідноситися із наявністю відповідно до закону необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності.
Такими елементами є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення.
9.17. Щодо об`єкта правопорушення, то Суд зазначає, що ним є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини другої     статті 61 КУзПБ.
9.18. Наведені висновки щодо об`єкта правопорушення зумовлюють необхідність сформулювати висновки щодо суб`єктів права вимоги та характеру звернення (позову) про покладення субсидіарної відповідальності боржника у справі про банкрутство.
Кредитори боржника можуть мати похідний інтерес у стягненні коштів з третіх осіб, винних боржнику, в тому числі у стягненні неповернутих боржнику позик, кредитів, збитків, завданих боржнику третіми особами, тощо, якщо несплата цих коштів спричиняє несплату коштів боржником кредитору. Цей інтерес полягає у переведенні майна боржника у вигляді його прав вимоги у більш ліквідну форму - грошову. При цьому кредитори боржника не набувають власних прав вимоги до третіх осіб, винних боржнику; похідний інтерес кредиторів полягає у стягненні коштів на користь боржника - юридичної особи, а не на користь кредиторів, учасників (акціонерів) юридичної особи - боржника.
Зазначений похідний інтерес задовольняється через різні правові інститути, зокрема у справі про банкрутство через інститут субсидіарної відповідальності. Так, ліквідатор (а згідно        із змінами, внесеними Законом від 20.03.2023№ 2971-IX, також і кредитор) має право  вчинити дії щодо переведення вимог банкрута у ліквідну (грошову) форму.
Для цього ліквідатор і кредитор можуть звернутися до третьої особи, яка має заборгованість перед банкрутом (зокрема щодо відшкодування завданих банкруту збитків) з вимогою про сплату коштів, а ліквідатор також має альтернативу наведеному та може продати право вимоги на аукціоні з особливостями, встановленими статтею 82 КУзПБ. В обох цих випадках майно банкрута у вигляді права вимоги замінюється ліквідним майном -коштами, за рахунок яких задовольняються вимоги кредиторів у черговості, встановленій статтею 64 зазначеного Кодексу.
У цих висновках Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованої в постанові від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц (провадження №14-122цс20) (пункти 72, 73, 78).
9.19. Суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника.
9.20. Об`єктивну сторону правопорушення становлять дії/бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможністьі боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства.
9.21.     Щодо змісту правопорушення з доведення до банкрутства, то окрім вже визначеного (пункти 9.11, 9.12, 9.20 цієї постанови) слід виходити зі змісту, визначеного частиною третьою        статті 215 ГК     України (пункт 9.4).
Водночас такий зміст не обмежується вичерпним переліком дій/бездіяльності суб`єктів правопорушення, а їх характер саме як протиправний оцінюється за відповідними правовими та економічними показниками.
Зокрема, доведення до банкрутства можуть спричинити дії з відчуження майна за заниженими цінами, придбання майна за завищеними цінами, надання послуг за цінами, нижчими за ринкові, здійснення невиправдано ризикових чи невигідних операцій тощо. Неправомірні дії чи бездіяльність, завдання ними шкоди боржнику та виявлення її розміру можуть не збігатися у часі. Наприклад, окремі неправомірні дії чи бездіяльність або сукупність таких дій чи бездіяльності можуть мати наслідком втрату ліквідності юридичною особою в майбутньому (див. також mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) (пункт 66), від 25.05.2021 у справі №910/11027/18 (провадження №12-185гс19, пункт 7.56).
Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії/бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам.
За змістом частини другої статті 61 КзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту. При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів.
9.22. Щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення).
У наведених висновках (пункти 9.17- 9.21) Суд звертається до сталої правової позиції Верховного Суду в питанні складу правопорушення, за яке покладається субсидіарна відповідальність у справі про банкрутство, що сформульована та викладена у постановах від 30.01.2018 у справі №923/862/15, 30.01.2018 у справі №923/862/15, від 28.08.2018 у справі №927/1099/13, від 18.10.2018 у справі №923/1297/14, від 05.02.2019 у  справі №923/1432/15, від 03.09.2019 у справі №923/1494/15, від    10.03.2020 у    справі №902/318/16, від 10.12.2020 у справі №922/1067/17 та від 10.06.2021 у справі №5023/2837/11, від 24.01.2023 у справі №917/1500/18 (917/1932/20) тощо.
Щодо порядку встановлення та доведення передумов для покладення субсидіарної відповідальності
9.23. Однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.
Суд наголошує, що саме наявність цієї негативної різниці (перевищення суми кредиторських вимог над вартістю ліквідаційної маси) і обумовлює підстави для покладення субсидіарної відповідальності.
9.24. Якщо є підтвердженим доказами у справі факт доведення до банкрутства боржника, однак за відсутності зазначеної різниці (недостатності майна боржника для задоволення вимог кредиторів) немає підстав для стягнення відповідних сум з винних осіб у межах покладення субсидіарної відповідальності, то у ліквідатора немає підстав порушувати відповідний спір у справі про банкрутство.
У цьому висновку Суд виходить з того, що в умовах, коли є підтвердженим доказами у справі факт доведення до банкрутства боржника, але його майна/активів у складі ліквідаційної маси виявилося достатньо для задоволення визнаних у справі вимог кредиторів, досягається виконання одного із основних завдань провадження у справі про банкрутство - задоволення вимог кредиторів неплатоспроможного боржника (положення преамбули КУзПБ, пункт 9.5).
Негативним ефектом банкрутства лишається ліквідація суб`єкта господарювання (абзац другий частини п`ятої статті 65 КУзПБ, положення якого визначають умови для продовження господарської діяльності юридичною особою, що звільнилась від боргів за результатами застосованих до неї процедур банкрутства (ліквідаційної процедури у справі про банкрутство) за правилами цього     Кодексу).
Тож у разі ліквідації суб`єкта господарювання в результаті процедури банкрутства за умови задоволення вимог кредиторів негативний ефект доведення боржника до банкрутства з подальшою його ліквідацією може настати не для кредиторів цього боржника, а для інших суб`єктів.
Тому в разі виникнення спору внаслідок доведення боржника до банкрутства та ліквідації суб`єкта господарювання відповідні (зацікавлені) особи (особа) не позбавлені права заявити до особи (осіб), винної в доведенні боржника до банкрутства з подальшою його ліквідацією, вимоги про відшкодування шкоди (збитків). У такому разі всі елементи шкоди (збитків) через доведення боржника до банкрутства досліджуються, оцінюються та встановлюються у відповідному спорі, що має розглядатися за правилами статті 7 КУзПБ  (у межах справи про банкрутство).
У наведеному висновку Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованої в постанові від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) (з посиланням також на інші правові позиції Верховного Суду): якщо внаслідок неправомірних дій третьої особи вартість майна боржника зменшилася (зокрема через втрату окремого майна, його пошкодження, зменшення ринкової вартості тощо) на певну суму, то відповідно до статей 22, 1166 ЦК України у боржника виникає право вимоги до третьої особи на таку саму суму. У цьому і проявляється компенсаторний характер інституту відшкодування шкоди, зокрема відшкодування збитків: зменшення вартості майна потерпілого на певну суму компенсується виникненням права вимоги до порушника, і це право вимоги поповнює майно потерпілого (пункт 70).
9.25.      Отже навіть за виявлених арбітражним керуючим фактів доведення боржника до банкрутства достатність майна боржника, що включається до складу ліквідаційної маси і спрямовується на задоволення вимог кредиторів боржника, виключає застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство за правилами частини другої        статті 61 КУзПБ.
9.26. Ураховуючи, що ліквідаційна маса (її вартість) є одним із визначальних показників для обчислення розміру субсидіарної відповідальності, Суд з огляду на регламентований  КУзП порядок та етапи формування ліквідаційної маси, зміни, яких вона зазнає під час ліквідаційної процедури, зазначає, що передумови для покладення субсидіарної відповідальності встановлюються насамперед на підставі фінансово-економічних показників боржника, порядок аналізу, дослідження та оцінки яких прямо визначений     КУзПБ.
Цей порядок передбачає, що:
- арбітражний керуючий зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника, та становища на ринках боржника і подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію (пункт 3 частини другої статті 12 КУзПБ);
- господарський суд в ухвалі про відкриття провадження у справі може зобов`язати боржника провести аудит; якщо боржник не має для цього коштів, господарський суд може призначити проведення аудиту за рахунок кредитора (кредиторів) за його (їхньою) згодою (частина десята статті 39 цього Кодексу)
- розпорядник майна зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника, становища на ринках боржника; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства (частина третя статті 44 КУзПБ);
- ліквідатор з дня свого призначення проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута, аналізує фінансовий стан банкрута, формує ліквідаційну масу (а відповідно до змін, внесених Законом України від 13.07.2023 № 3249-IX, також складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення).
9.27. Суд також зазначає, що аналіз фінансового стану банкрута має відповідати вимогам Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених        наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 №14 (далі - Методичні рекомендації), оскільки ці рекомендації розроблено з метою визначення однозначних підходів під час аналізу фінансово-господарського стану підприємств щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства; своєчасного виявлення формування незадовільної структури балансу для вжиття заходів щодо запобігання банкрутству підприємств, а також виявлення резервів підвищення ефективності виробництва та відновлення платоспроможності підприємств шляхом їх санації.
9.28. Звідси, керуючись наведеними положеннями зазначеного Кодексу щодо обов`язків арбітражного керуючого під час проведення процедури банкрутства та щодо етапів, умов та підстав для здійснення оцінки фінансово-господарського стану боржника, Суд доходить висновку, що відповідні дії арбітражного керуючого (розпорядника майна, ліквідатора) є передумовами у дослідженні та виявленні підстав для порушення питання про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство.
Тобто відповідна діяльність з виявлення передумов для субсидіарної відповідальності розпочинається з введенням процедури розпорядження майном боржника у справі про банкрутство. Тому відповідний звіт/висновок арбітражного керуючого, яким зафіксоване правопорушення (з доведення до банкрутства) та який складений з урахуванням вимог Методичних рекомендацій, є доказом та підставою для вимог про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, а отже, складовою доказової бази (джерелом) на підтвердження об`єктивної сторони відповідного правопорушення (пункти 9.4, 9.11, 9.12, 9.20, 9.21).
Отже, висновок щодо передумов для субсидіарної відповідальності формується у звіті ліквідатора за результатами здійснення ним аналізу фінансового стану банкрута, а згідно зі        змінами, внесеними Законом від 13.07.2023 № 3249-IX, у складеному відповідно до Методичних рекомендацій висновку за результатами здійснення аналізу фінансового стану банкрута (про наявність чи відсутність ознак доведення до банкрутства; абзац п`ятий частини першої     статті 61 КУзПБ).
Щодо розміру субсидіарної відповідальності
9.29. За змістом частини другої статті 61 КУзПБ законодавець визначив розмір субсидіарної відповідальності як різницю між двома показниками (сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою), яка свідчить про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.
9.30. Щодо суми вимог кредиторів, то на стадії ліквідації цей показник, як правило, є остаточним та визначається на підставі ухвали, постановленої за результатами попереднього засідання, в якій, зокрема, зазначаються розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів (частина друга статті 47 КУзПБ).
Водночас допускається корегування зазначеного показника в процедурі ліквідації за рахунок визнаних судом вимог поточного кредитора (частини третя, п`ята статті 59    та частина четверта статті 60 КУзПБ), а також вимог кредиторів, які заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, та були розглянуті судом в процедурі ліквідації (частина четверта        статті 45 цього Кодексу).
9.31. Що ж до такого показника як ліквідаційна маса, то Суд зазначає про таке.
Законодавець визначив у положеннях КУзПБ об`єктивні обставини та процеси, за яких ліквідаційна маса боржника змінюється з початку її формування і до отримання коштів від продажу відповідних активів у її складі.
Так, розмір (вартість) ліквідаційної маси в ході процедури ліквідації боржника зазнає змін, враховуючи, що:
- балансова вартість ліквідаційної маси, що визначається за результатами інвентаризації (пункт 5 частини другої статті 12, частина перша статті 61 КУзПБ), оціночна вартість (частина перша статті 63 КУзПБ) та вартість її реалізації / продажу (розділ V КУзПБ) можуть (як правило) відрізняються;
-    склад ліквідаційної маси (відповідно, і її розмір) під час здійснення ліквідатором відповідних повноважень і обов`язків у ліквідаційній процедурі може змінюватись за рахунок включення до нього: грошових сум (майна), повернених третіми особами на вимогу ліквідатора щодо сум дебіторської заборгованості, за наслідками визнання недійсними правочинів (договорів) боржника та вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що перебуває у третіх осіб (частина друга статті 42, частина перша  статті 61 КУзПБ); сум, стягнених ліквідатором із суб`єктів субсидіарної відповідальності (абзац третій частини другої    статті 61 КУзПБ).
9.32. Що ж до вартості ліквідаційної маси з метою визначення розміру субсидіарної відповідальності, то, враховуючи правову природу цієї відповідальності (пункт 9.13), її розмір має визначатися за правилами встановлення розміру шкоди, заподіяної майну потерпілого незаконними діями, у деліктних правовідносинах: як різниця між сумою вимог до боржника згідно з реєстром вимог кредиторів та сумою коштів, отриманою за фактом продажу майна в процедурі ліквідації.
У цьому висновку Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованої в постанові від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20), відповідно до якої за правовою природою відповідальність третіх осіб, передбачена частиною другою статті 61 КУзПБ, є відповідальністю порушника за збитки, завдані банкруту (стаття 22 ЦК України, пункт 80).
9.33. Отже, буквальне прочитання абзаців першого та другого частини другої статті 61 КУзПБ ("розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою", "у разі недостатності майна боржника") є підставою для висновку, що розмір субсидіарної відповідальності, який дає право ініціювати спір про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство та підлягає стягненню із суб`єктів такої відповідальності, визначається в той момент, коли ліквідатор за результатами здійснення судових проваджень у процедурі банкрутства боржника остаточно визначив вартість ліквідаційної маси в грошовому еквіваленті за фактом продажу в процедурі ліквідації включених до її складу активів та здійснив за рахунок отриманих від продажу коштів розрахунок із визнаними у справі кредиторами.                
Тож сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами статті 64 КУзПБ, однак залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності.
9.34. Таким чином, право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі.
Аналогічний порядок покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника втілено в актуальній правовій позиції, сформульованій Верховним Судом у постановах від 10.06.2020 у справі №911/3513/16, від 17.06.2020 у справі № 923/590/18, від 14.07.2020 у справі №904/6379/16, від 24.02.2021 у справі № 902/1129/15 (902/579/20) та від 07.11.2023 у cправі № 908/3468/13.
9.35. Суд зазначає, що такий підхід у покладенні субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство узгоджується як з повноваженнями ліквідатора, порядком проведення відповідних дій у ліквідаційній процедурі, так і з правами суб`єктів субсидіарної відповідальності відповідати за зобов`язаннями боржника у межах об`єктивного розміру цієї відповідальності, що відповідає правовій природі субсидіарної відповідальності саме як додаткової (пункт 9.4).
9.36.    Наведений підхід у покладенні субсидіарної відповідальності та у визначенні ліквідаційної маси для обчислення розміру такої відповідальності (пункти 9.32- 9.34) є правильним та зумовлює висновок, згідно з яким передчасне звернення з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство - до здійснення задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих за наслідками реалізації всіх виявлених у боржника активів, з встановленням факту недостатності майна, виключає розгляд, дослідження, оцінку та встановлення осіб, винних у правопорушенні з доведення боржника до банкрутства, тобто виключає визначення суб`єктів та суб`єктивної сторони відповідного правопорушення.
Отже, до завершення погашення визнаних у справі вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих від продажу включених до складу ліквідаційної маси активів боржника, зі встановленням за результатами погашення недостатності майна боржника для задоволення таких вимог заява ліквідатора / кредитора з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності та стягнення з винних осіб суми субсидіарної відповідальності не може бути подана, а в разі її подання відповідні вимоги не підлягають задоволенню судом.
Колегія суддів у справі №903/86/23 погоджується із висновком суду першої інстанції, що ліквідатором не вчинено всієї повноти дій, спрямованої на виявлення та реалізацію активів боржника, що виключає можливість задоволення заяви про покладення субсидіарної відповідальності на керівників боржника, враховуючи наступне. 
Рішенням Господарського суду Волинської області від 21.12.2023 заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю “Самсон Захід” Карасюка О. В. до Фізичної особи ОСОБА_11 від 18.08.2023 №02-01/31-206 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 24.06.2020 №7466/20/019109 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 24 червня 2020 року №7466/20/019109, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “Ф.А.Р.Т” (продавець), що діяв на підставі укладеного з власником транспортного засобу – Товариством з обмеженою відповідальністю “ХЛІБЕКСПОРТ-2010” (колишня назва ТОВ “Самсон Захід” код за ЄДРПОУ 36920426) договору комісії від 24.06.2020 та ОСОБА_12 . Зобов`язано ОСОБА_9 повернути ТОВ “Самсон Захід” легковий автомобіль марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2016 р.в., державний номер НОМЕР_7 , VIN-код НОМЕР_8 , колір чорний, тип палива – “D” дизель, об`єм двигуна – 2993 см.куб., тип кузова – універсал-В. Стягнуто з ОСОБА_11 5 368 грн 00 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 рішення Господарського суду Волинської області від 21.12.23 у справі № 903/86/23 (903/884/23) залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 05.06.2024 касаційну скаргу ОСОБА_11 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Волинської області від 21.12.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 у справі №903/86/23 (903/884/23) залишено без змін.
Ліквідатор в апеляційній скарзі стверджує, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, оскільки автомобіль LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2016 р.в. не був у складі ліквідаційної маси банкрута на момент ухвалення рішення, оскільки не був переданий, і банкрут не набув права власності на нього.
Згідно ст. 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; тощо.
Водночас, з матеріалів справи не вбачається, які дії щодо повернення та включення до ліквідаційної маси вказаного транспортного засобу вчинив ліквідатор (звернення до ОСОБА_11 з вимогою повернути транспортний засіб, звернення до правоохоронних органів, виконавчої служби, тощо).
При цьому, не включення ліквідатором до ліквідаційної маси банкрута транспортного засобу марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2016 р.в., державний номер НОМЕР_7 , VIN-код НОМЕР_8 , суперечить меті ліквідаційної процедури та свідчить про те, що ліквідатором не вчинено всієї повноти дій, спрямованої на виявлення та реалізацію активів боржника.
Таким чином, у ліквідатора не виникло право на звернення до суду із заявою про кладення субсидіарної відповідальності у зв`язку із не включенням ліквідатором до ліквідаційної маси банкрута вказаного транспортного засобу та відповідно не проведенням заходів з реалізації вказаного об`єкта.
Крім того, в заяві про покладення субсидіарної відповідальності ліквідатор банкрута повідомляє, що 22.03.2024 відбувся аукціон з продажу сформованого ліквідатором лоту – право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “САМСОН ЗАХІД” до ОСОБА_8 на загальну суму 347 553, 81 грн, за результатами проведення якого визначено переможця, з яким підписано Акт про придбання майна на аукціоні від 29.03.2024.
Згідно з долученим до заяви Актом про придбання майна на аукціоні від 29.03.2024 (т. 6, а. с. 237) право вимоги ТОВ “Самсон Захід” до ОСОБА_13 на загальну суму 347    553 грн. 81 коп. продано ТОВ “НІКО-ТАЙМС” за ціною 1    039 грн 82 коп.
При цьому, судом встановлено, що ліквідатор банкрута не звертався до суду із заявою про стягнення дебіторської заборгованості з фізичної особи ОСОБА_13 , а продаж права вимоги до фізичної особи на суму 347     553 грн. 81 коп. здійснено за ціною 1  039 грн 82 коп., що і стало ліквідаційною масою банкрута.
Також, ліквідатор банкрута Карасюк О. В. подавав до суду в порядку ч. 1 ст. 61 КУзПБ заяву від 11.10.2023 №02-01/31-234 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЛІБЕКСПОРТ" про стягнення дебіторської заборгованості в сумі 25  403 547 грн 14 коп. 
Ухвалою суду від 19.10.2023 в клопотанні ліквідатора ТОВ "Самсон Захід" Карасюка О. В. про відстрочку сплату судового збору за подання заяви від 11.10.2023 №02-01/31-234 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЛІБЕКСПОРТ" про стягнення дебіторської заборгованості в сумі 25    403 547 грн. 14 коп. до ухвалення судового рішення відмовлено, заяву ліквідатора ТОВ "Самсон Захід" залишено без руху, заявнику протягом 7 календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки заяви та подати суду докази сплати судового збору в сумі 381         053 грн 21 коп. 
Ухвалою суду від 17.11.2023 заяву ліквідатора ТОВ "Самсон Захід" Карасюка О. В. від 11.10.2023 №02-01/31-234 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЛІБЕКСПОРТ" про стягнення дебіторської заборгованості в сумі 25 403 547 грн 14 коп. в межах справи №903/86/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Самсон Захід” повернуто заявнику.
На засіданні комітету кредиторів Товариства від 23.10.2023 виключено з ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсон Захід" виявлену дебіторську заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю “ХЛІБЕКСПОРТ” в сумі 25 403 547,14 грн у зв`язку з неможливістю реалізації такого активу боржника (т. 6, а. с. 229-230).
На засіданні комітету кредиторів ліквідатор зазначив про відсутність первинних документів та рішення суду для продажу дебіторської заборгованості, а судовий збір є надміру великим.
Судом встановлено, що ТОВ “ХЛІБЕКСПОРТ” (код за ЄДРПОУ 34507155) не ліквідовано та не перебуває в процедурі припинення.
Крім того, судом встановлено, що 22.03.2024 відбувся аукціон з продажу права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “САМСОН ЗАХІД” до ОСОБА_4 на загальну суму 22 970, 21 грн, за результатами проведення якого визначено переможця, з яким підписано Акт про придбання майна на аукціоні від 29.03.2024.
Згідно з Актом від 29.03.2024 вартість продажу лота 826 грн (Т. 6, а. с. 239-240).
Обставини неможливості стягнення з ОСОБА_4 боргу в загальній сумі 22 970, 21 грн для наповнення ліквідаційної маси банкрута на відповідну суму, що більше ніж у 20 разів перевищує вартість продажу права вимоги, ліквідатором не обґрунтовано.
Щодо звернення до органів виконавчої служби чи приватного виконавця з метою примусового виконання наказу ліквідатор інформацію не зазначив.
При цьому, судом встановлено, що за результатами проведення виконавчих дій, спрямованих на забезпечення примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області від 21.11.2023 у справі № 903/86/23 (903/808/23)-1 з ТОВ “Коростень Агроінвест” було стягнуто грошові кошти у розмірі 100 684,00 грн, що були спрямовані на погашення вимог кредиторів.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 20.06.2023 у справі № 903/86/23 клопотання ліквідатора про оголошення в розшук транспортних засобів, що зареєстровані за ТОВ “Самсон Захід” задоволено; зобов`язано Головне управління Національної поліції у Волинській області оголосити в розшук, у тому числі з включенням до інформаційної підсистеми “Гарпун”, інформаційно телекомунікаційної системи “Інформаційний портал Національної поліції України” транспортні засоби: вантажний автомобіль, марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, рік випуску 1985, номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 ; вантажний автомобіль, марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, рік випуску 1990, номер знак НОМЕР_3 ,22 VIN-код: НОМЕР_4 ; вантажний автомобіль, марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, рік випуску 1987, номерний знак НОМЕР_5 , VIN-код: НОМЕР_6 .
На засіданні комітету кредиторів 15.12.2023 згідно з Протоколом від 15.12.2023 (т. 7, а. с. 12-16) зазначені транспортні засоби виключені з ліквідаційної маси.
За конкретних обставин справи виключення з ліквідаційної маси автомобілів, які пів року перебувають у розшуку, права вимоги до третіх осіб, а також реалізація дебіторської заборгованості без звернення до суду про стягнення відповідних коштів (фізична особа ОСОБА_8 ) та обґрунтування таким чином ліквідатором відсутності будь-яких активів товариства-банкрута не відповідає принципу вчинення усієї повноти дій у процедурі банкрутства.
Суд враховує вищезазначену правову позицію, викладену Верховним Судом у справі №906/1155/20 (906/113/21) від 19.06.2024, що до завершення погашення визнаних у справі вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих від продажу включених до складу ліквідаційної маси активів боржника, зі встановленням за результатами погашення недостатності майна боржника для задоволення таких вимог заява ліквідатора / кредитора з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності та стягнення з винних осіб суми субсидіарної відповідальності не може бути подана, а в разі її подання відповідні вимоги не підлягають задоволенню судом.
Як вже було встановлено судом, окрім виключення з ліквідаційної маси за рішенням комітету кредиторів (єдиний кредитор у справі з правом вирішального голосу є ініціюючий кредитор) активів банкрута, нереалізованим залишається автомобіль, який рішенням суду від 21.12.2023 зобов`язано ОСОБА_9 повернути ТОВ “Самсон Захід” (легковий автомобіль марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2016 р.в., державний номер НОМЕР_7 , VIN-код НОМЕР_8 , колір чорний, тип палива – “D” дизель, об`єм двигуна – 2993 см.куб., тип кузова – універсал-В.)
За вказаних обставин, виключається розгляд, дослідження, оцінка та встановлення судом осіб, винних у правопорушенні з доведення боржника до банкрутства.
Обґрунтування покладення субсидіарної відповідальності на відповідача 1 та на відповідача 2 фактично зводиться до фактів наданням товариством безповоротних фінансових допомог та ненадання арбітражному керуючому фінансових та бухгалтерських документів в процедурі банкрутства, проте суду не надано для аналізу інформації про господарську діяльність товариства, отримання фінансової допомоги самим товариством-банкрутом за відповідні періоди, що могло би бути обґрунтуванням об`єктивної сторони такого правопорушення як доведення до банкрутства в розумінні ст. 61 КУзПБ. 
Також суд звертає увагу, що основна заборгованість ініціюючого кредитора в сумі близько 65 млн. гривень є також заборгованістю по поворотній безвідсотковій фінансовій допомозі.
Зазначення судом першої інстанції доказів, які не подавалися ліквідатором та які відсутні у матеріалах справи, не спростовує висновків, до яких дійшов суд під час розгляду даної справи, та не призвело до прийняття неправильного рішення. 
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.
В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених обставин, рішення Господарського суду Волинської області від 29.05.2024 у справі №903/86/23 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсон Захід" Карасюка Олександра Володимировича - без задоволення.
Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст. 123, 129 ГПК України та покладає на скаржника.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсон Захід" Карасюка Олександра Володимировича на рішення Господарського суду Волинської області від 29.05.2024 у справі №903/86/23 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 29.05.2024 у справі №903/86/23 - без змін.
2. Справу №903/86/23 повернути до Господарського суду Волинської області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "29" серпня 2024 р.

Головуючий  суддя                                                                      Павлюк І.Ю. 

Суддя                                                                                              Грязнов В.В.  

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.