КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
                                                                                        Справа №756/9472/23
                                                                                                                                  Апеляційне провадження
                                                                                                               №33/824/707/2024
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
8 лютого 2024 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Скотара Олександра Миколайовича на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
                                                               встановив:
 
постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн. На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції за більш серйозне правопорушення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Скотар О.М. подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову судді скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення в цій частині на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник Скотар О.М. зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнята без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, надання належної правової оцінки та з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Захисник Скотар О.М. вважає, що суд першої інстанції прийняв до уваги виключно пояснення водія ОСОБА_2 , не надавши будь-якої оцінки доводам водія ОСОБА_1 , які суперечать наданим ОСОБА_2 поясненням стосовно механізму вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Також суд першої інстанції поверхнево дослідив наявні у матеріалах справи докази, а відтак надав їм однобічну та необ`єктивну оцінку.
Захисник Скотар О.М. зазначає, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, рухався у крайній лівій смузі по вул. Богатирська, а водій ОСОБА_2 намагався перелаштуватись з правої смуги у займану ОСОБА_1 крайню ліву смугу для здійснення розвороту, а відтак саме водій ОСОБА_2 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху, не надавши перевагу у русі транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався в попутному напрямку.
Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду апеляційної скарги, у судові засідання не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв, тому апеляційний суд розглянув апеляційну скаргу у його відсутність.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку судового експерта ОСОБА_4 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.                                                          
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
            У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. 
Вказані вимоги суддею  першої інстанції дотримані не були.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
            Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
            Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. 
            Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 497626 від 11 липня 2023 року, цього ж дня о 22 год. 20 хв. по вул. Богатирська, 1-Г у місті Києві, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , під час перестроювання, не надав перевагу у русі автомобілю SkodaOctavia, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3.б, п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (с.с.2).
Відповідно до п. 2.3.б Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 10.3 Правил дорожнього руху, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має перестроїтися.
У наданих на місці ДТП поясненнях водій ОСОБА_1 зазначав, що 11 липня 2023 року о 21год. 30хв. керуючи автомобілем Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Богатирській, 2, в сторону Оболоні, рухався в лівій смузі зі швидкістю 90 км/год. Автомобіль Skoda перестроївся в лівий ряд та не уступив дорогу. Він намагався уникнути ДТП та взяв лівіше, авто не пропустив його автівку та сталася ДТП (с.с.7).
Водій ОСОБА_2 у наданих на місці ДТП поясненнях зазначив, що 11 липня 2023 року, керуючи автомобілем Шкода Октавія, номерний знак НОМЕР_2 , в місті Києві по вул. Богатирській перестроювався з середньої смуги в крайню ліву та відчув удар у задню частину автівки. Рухався зі швидкістю 70 км/год. (с.с.6).
З метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин події дорожньо-транспортної пригоди та її механізму, відповідно до положень ст. 273 КУпАП, до суду апеляційної інстанції був запрошений експерт з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ).
Вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 497626, складеного стосовно ОСОБА_1 , оглянувши відеозапис досліджуваних подій, експерт КНДІСЕ ОСОБА_4 суду апеляційної інстанції пояснив, що згідно наявних матеріалів, перестроювання здійснював саме водій автомобіля Skoda, в той час як водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen, смугу руху не змінював, а тому в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху.
Апеляційний суд враховує, що водій ОСОБА_1 не давав пояснень, що здійснював перестроювання, стверджуючи, що їхав у крайній лівій полосі, мети здійснювати перестроювання не мав, і матеріали справи не містять доказів, які б спростували його пояснення.
За таких обставин, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення,   не є достатнім доказом вчинення ним правопорушення та не може бути підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки викладені в ньому обставини вчинення правопорушення, не підтверджуються дослідженими судом  апеляційної  інстанції  доказами та встановленими в судовому засіданні обставинами вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена винуватість особи та його подія  мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 статті 7 КУпАП).
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши, відповідно до вимог статті 252 КУпАП, наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.
Постанова судді в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП, та в частині закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_2 , не є предметом апеляційного перегляду, так як ОСОБА_1 не оскаржувалась. 
Керуючись п. 1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
                                                      постановив:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Скотара Олександра Миколайовича задовольнити.
Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року в частині визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у  вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати, провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю  в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                І.М. Рейнарт