Справа №463/3201/23                                 Головуючий у 1 інстанції:Леньо С. І. 
Провадження №22-ц/811/1517/24                 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,
секретар: Чиж Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова в складі судді Леньо С.І. від 16 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Личаківського районного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання незаконним правового акта, що порушує право власності, -

в с т а н о в и л а : 

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2024 року позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Личаківського районного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання незаконним правового акта, що порушує право власності залишено без розгляду.
Вказану ухвалу оскаржила ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 16 квітня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Зазначає, що розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та безумовною підставою для скасування судового рішення. Вважає, що жодних судових повісток, в тому числі SMS – повідомлень чи інших документів про необхідність прибути у судове засідання позивач не отримував. В матеріалах цивільної справи відсутні докази належного повідомлення позивача про судові засідання. Зазначає, що позивачка є інвалідом другої групи, ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежена в пересуванні (пересувається виключно на милицях), стан здоров`я погіршується та відчуває постійні болі під час пересування.
В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, письмових пояснень представниці відповідачки, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
       Із змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 130, 131 ч.3, 223 ч.5, 257 ч.1 п.3, ч.2, 259, 260 ЦПК України та залишаючи без розгляду позовну заяву виходив з того, що, – Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. Окрім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як вбачається з матеріалів справи, позивач жодного разу в судове засідання не з`явився. Так, зокрема в судове засідання 22 лютого 2024 року позивач не з`явилася, хоча про дату, час і місце була повідомлена належним чином, що стверджується матеріалами справи, причин неявки не повідомила. В наступне судове засідання 16 квітня 2024 року позивач повторно не з`явилася, хоча про дату, час і місце засідання була повідомлена належним чином, що стверджується матеріалами справи, причин неявки не повідомила, участі представника не забезпечила, заяви про розгляд справи у відсутності сторони позивача не надходило. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнав, що позивач повторно не з`явилася до суду без поважних причин. Як зазначив, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи №658/1141/18 (постанова від 21.09.2020) згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для залишення без розгляду позову ОСОБА_1 про визнання незаконним правового акта, що порушує право власності.
Колегія суддів вважає, що такі висновки зроблені судом без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення; висновки суду обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають; обставини, які суд вважав встановленими, – не доведені.
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , Личаківського районного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання незаконним правового акта, що порушує право власності, в якому просила:
- визнати незаконним та скасувати правовий акт, що порушує право власності, а саме постанову від 29.01.2016 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та Акт державного виконавця про передачу майна стягувачу від 29.01.2016 року винесеного старшим державним виконавцем Личаківського ВДВС ЛМУЮ Пивоваром Р.І. у виконавчому провадженні №44040991;
- відновити право власності ОСОБА_1 на квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позов обґрунтовувала тим, що на виконання державного виконавця Пивовара Р.І. Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції знаходилось виконавче провадження №44040991, відкрите 18.07.2014 на підставі виконавчого листа 2-105/2009 виданого 17.04.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 476122 грн. вартості не отриманого за договором майна. 29.01.2016 року державний виконавець Пивовар Р.І. виносить Постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. 29.01.2016 року державний виконавець виносить Акт про передачу майна стягувачу. У своїй Постанові про передачу майна стягувачу від 29.01.2016 року державний виконавець посилається на оцінку майна в сумі 498630,00 грн., ця оцінка була проведена 27.04.2015 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , термін цього звіту про оцінку майна становив шість місяців, отже 27.10.2015 року сплив термін дії оцінки майна. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що звіт про оцінку нерухомого майна був підписаний 27.04.2015 року, та відповідно є чинним до 27.10.2015 року. Фактично передача майна стягувача відбулась після закінчення строку дії звіту про оцінку майна, що є порушенням норми ст. 62 Закону Украни «Про виконавче провадження» (редакція статті станом на 06.06.201 рік). На підставі Постанови державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та Акт про передачу майна стягувачу, стягувач – ОСОБА_3 на час оскарження цих процесуальних документів звернулась до державного реєстратора та оформила право власності на квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 08.02.2016 року Позивачем було подано скаргу на дії та бездіяльність державного виконавця до Личаківського районного суду м. Львова. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04.07.2016 року скаргу ОСОБА_1 – задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Личаківського ВДВС Львівського МУЮ Пивовара Р.І. щодо невжиття заходів для отримання нового звіту про оцінку майна, після збігу шестимісячного строку від складання 27 квітня 2016 року висновку про оцінку майна у виконавчому провадженні № 4404099. Визнано неправомірними та скасовано постанову старшого державного виконавця Личаківського ВДВС Львівського МУЮ Пивовара Р.І. від 29 січня 2016 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та акт державного виконавця від 29 січня 2016 року про передачу майна стягувачу, винесені у виконавчому провадженні № 4404099. У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17 жовтня 2016 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 28.02.2018 року у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №463/593/16-ц провадження № 61-1636 св17 ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04.07.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 17.10.2016 року скасовано. Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність і рішення державного виконавця Личаківського ВДВС Львівського МУЮ Пивовара Р.І. залишено без розгляду. Враховуючи роз`яснення Верховного Суду викладені у постанові від 28.02.2018 року позивачем у відповідності до них було подано позовну заяву. 26 січня 2021 року Личаківським районним судом м.Львова було винесено рішення, яким позовну заяву задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Пивовара Р.І. щодо невжиття заходів для отримання нового звіту про оцінку майна у виконавчому провадженні 44040991.Визнано недійсними постанову від 29 січня 2016 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та акт державного виконавця про передачу майна стягувачу від 29 січня 2016 року, винесені старшим державним виконавцем Личаківського ВДВС ЛМУЮ Пивоваром Р.І. у виконавчому провадженні 44040991. Скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером 13170060, а саме: квартири, що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . В задоволені інших позовнх вимог було відмовлено. 20 червня 2022 року Львівський апеляційний суд апеляційну скаргу відповідачки задовольнив. Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 січня 2021 року – скасував та ухвалив постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовив. 01 березня 2023 року Верховним Судом було винесено постанову, якою касаційну скаргу  ОСОБА_1  задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного суду від 20 червня 2022 року в частині позовних ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, третя особа – ОСОБА_5 , правонаступником якого є ОСОБА_6 , про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця; визнання недійсною постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та акту державного виконавця про передачу майна стягувачу, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно змінено, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Оскаржуваною ухвалою позовну заяву було залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.
У відповідності до змісту п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, суд вправі вирішувати питання про залишення позову без розгляду.
Однак, для вирішення вказаного питання суду необхідно з`ясувати чи дійсно позивач (чи його представник) двічі поспіль, належним чином, у відповідності до вимог закону, був повідомленим про час та місце розгляду справи.
Так, відповідно до змісту ст. 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.  Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення – завчасно.  Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:
1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;
2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 
Днем вручення судової повістки є:
1) день вручення судової повістки під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення. Суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії, якщо позов виник у зв`язку з їхньою діяльністю. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Відповідно до ст. 129 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна містити:
1) ім`я фізичної особи чи найменування юридичної особи, якій адресується повістка;
2) найменування та адресу суду;
3) зазначення місця, дня і часу явки за викликом;
4) назву справи, за якою робиться виклик;
5) зазначення, як хто викликається особа (як позивач, відповідач, третя особа, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач);
6) зазначення, чи викликається особа в судове засідання чи у підготовче судове засідання, а у разі повторного виклику сторони у зв`язку з необхідністю надати особисті пояснення – про потребу надати особисті пояснення;
7) у разі необхідності - пропозицію учаснику справи подати всі раніше неподані докази;
8) зазначення обов`язку особи, яка одержала судову повістку в зв`язку з відсутністю адресата, за першої можливості вручити її адресату;
9) роз`яснення про наслідки неявки залежно від процесуального статусу особи, яка викликається (накладення штрафу, примусовий привід, розгляд справи за відсутності, залишення заяви без розгляду), і про обов`язок повідомити суд про причини неявки.
В оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в пунктах 1-7 і 9 частини першої цієї статті. 
Судова повістка-повідомлення повинна містити найменування та адресу суду, назву справи, зазначення процесуального статусу особи, яка повідомляється, вказівку про те, яку дію буде вчинено, місце, дату і час її вчинення, а також про те, що участь у її вчиненні для цієї особи не є обов`язковою. Якщо разом із судовою повісткою надсилаються копії відповідних документів, у повістці повинно бути зазначено, які документи надсилаються і про право особи, яка повідомляється, подати заперечення та відповідні докази на їх підтвердження.
Враховуючи вказане, лише при дотриманні вказаних норм закону, а саме у випадку надіслання повістки про виклик в суд позивачу, яка б містила, зокрема, і роз`яснення про наслідки неявки позивача (його представника), двічі поспіль; отримання такої позивачем (його представником); неявки його (його представника) у судове засідання, неподання заяви про розгляд справи за його відсутності (відсутності його представника) або неповідомлення причин неявки (неявки представника); перешкоди для розгляду справи через його нез`явлення (нез`явлення його представника), тощо, – суд вправі, у відповідності до вимог п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України залишити позовну заяву без розгляду.
Із матеріалів справи вбачається, що в останні два судові засідання (що у даному випадку, по суті вирішення предмету перегляду, мають значення), які відбулися 22 лютого 2024 року та 16 квітня 2024 року позивачка не з`явилась.
Як вбачається із матеріалів справи позивачка про розгляд справи 22 лютого 2024 року та 16 квітня 2024 року не була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, із належним роз`ясненням наслідків неявки у такі, зокрема, і щодо можливості вирішення питання судом про залишення позову без розгляду, оскільки повістки які надсилались судом першої інстанції повертались до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Дійсно судом виконано вимоги закону щодо виклику позивачки на надіслано повістки про виклик, передбачені чинними нормами ЦПК України, із роз`ясненням наслідків неявки у судове засідання, зокрема, і про те, що позов може бути залишено без розгляду.
Однак судом не враховано, що позивачка є особою похилого віку (1929 р.н.), маломобільною, а також, є інвалідом другої групи, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_2 видане Личаківським райвідділом соцзахисту населення м.Львова від 16 грудня 1996 року (а.с.11).
Відповідно повернення повісток за відсутністю адресата у даному випадку не слід вважати належним повідомленням даної позивачки, зважаючи на особливості, про які вказано вище.
Так, неотримання повісток не пов`язане із ігноруванням поштової кореспонденції, а з об`єктивними обставинами, що пов`язані із станом здоров`я та віковими особливостями, які не надали можливість позивачці отримати поштову кореспонденцію. Також, в силу згаданих особливостей, для позивачки отримання поштової кореспонденції є ускладненим.
Враховуючи вказане, а саме відсутність даних про належне повідомлення позивачки про час та місце судового розгляду двічі поспіль, роз`яснення їй наслідків неявки, у суду не було підстав для з`ясування подальших питань, що підлягають з`ясуванню при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду, а тим більше для постановлення оскаржуваної ухвали. 
Тому, оскаржувана ухвала, як така, що постановлення без з`ясування обставин, що мали значення, без дотримання згаданих вимог процесуального закону, а також врахування особи позивачки, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, що повинен бути проведений з повним та суворим дотриманням вимог, зокрема, процесуального закону, серед іншого, і в частині дотримання права позивачки бути повідомленою про час та місце судового розгляду, роз`яснення їй наслідків неявки у судове засідання, права на подання заяви про розгляд справи у її відсутності (відсутності її представника), тощо.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п. 6, 379 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2024 року – скасувати.
Справу направити до Личаківського районного суду м. Львовадля продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

       Повний текст постанови складено 27 серпня 2024 року.

        Головуючий :          Я.А. Левик

        Судді:          Н.П. Крайник 

                                 М.М. Шандра