ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/18670/23                                        Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ЖИТНЯК

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді                    Штульман І.В.
суддів:                                        Маринчак Н.Є.,
                                                  Черпака Ю.К.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2023 року, через підсистему "Електронний суд", представник         ОСОБА_1 - адвокат Акерман Наталія Іванівна звернулася в Чернігівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач) про:
- визнання протиправним дій щодо переведення виплати ОСОБА_1 пенсії через відділення поштового зв`язку з 01 липня 2022 року;
- визнання протиправною бездіяльність щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку розміру пенсії за віком з 17 лютого 2020 року;
- зобов`язання перерахувати розмір, поновити виплату пенсії ОСОБА_1 за віком з дати припинення та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником;
- виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за невиплачені суми пенсійних виплат з 17 лютого 2020 року.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з врахуванням: стажу та заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до матеріалів пенсійної справи, встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, підвищень та індексації відповідно до статей 27, 28, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із здійсненням осучаснення пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з врахуванням: стажу та заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до матеріалів пенсійної справи, встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, підвищень та індексації відповідно до статей 27, 28, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням раніше виплачених сум та компенсації втрати частини доходу. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком з 01 лютого 2023 року на визначений пенсіонером банківський рахунок. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відновити ОСОБА_1 з 01 лютого 2023 року нарахування та виплату пенсії за віком на визначений пенсіонером банківський рахунок. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що що для поновлення порушеного права позивача шляхом визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо проведення перерахунку та виплати пенсії за віком з врахуванням: стажу та заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до матеріалів пенсійної справи, встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, підвищень та індексації відповідно до статей 27, 28, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із здійсненням осучаснення пенсії; зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію з врахуванням: стажу та заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до матеріалів пенсійної справи, встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, підвищень та індексації відповідно до статей 27, 28, 42 Закону України                                "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням раніше виплачених сум. Щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу, суд зазначив, що оскільки непроведення виплати пенсії позивачу відбулося з вини держави в особі її компетентного органу (пенсійного органу), її поновлення має відбуватися із нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до частини другої статті 46 Закону 1058-IV.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо проведення виплати позивачу пенсії через національного оператора поштового зв`язку відповідали вимогам чинного законодавства.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовної заяви. Апелянт вважає, що діючим законодавством передбачено звернення за поновленням пенсії пенсіонером особисто, а не його представником за довіреністю, а також визначено відповідний порядок подання заяви про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку. Крім того, відповідач зазначає, що позовні вимоги про проведення перерахунку пенсії задоволені судом передчасно, оскільки з 01 лютого 2023 року виплату пенсії позивачу призупинено відповідно до Закону у зв`язку з неотриманням пенсії протягом 6 місяців підряд. При цьому у суду були відсутні підстави вважати, що після поновлення виплати пенсії позивачу відповідач не буде здійснювати відповідні перерахунки.
Позивачем відзиву на апеляційну скаргу до суду не подано.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна відповідача задоволенню не підлягає, мотивуючи це слідуючим.
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданим 28 березня 2014 року (строк дії - до 28 березня 2023 року).
17 лютого 2020 року представник ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області через Чернігівський відділ обслуговування громадян №2 (сервісний центр) із заявою перерахувати, поновити виплату пенсії за віком з дати припинення із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру, здійснити осучаснення пенсії з 01 жовтня 2017 року відповідно до пенсійної реформи України.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від     13 березня 2020 року №2500-0339-8/8230 ОСОБА_1 відмовлено в поновленні пенсії за віком.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від     22 червня 2020 року по справі №620/1304/20 (https://reestr.court.gov.ua/Review/89968975) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 17 лютого 2020 року.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року (https://reestr.court.gov.ua/Review/92136111) рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року змінено та викладено абзац третій його резолютивної частини в наступній редакції:
"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 17 лютого 2020 року відповідно до Закону №1058-IV з компенсацією втрати частини доходів.".
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області в жовтні 2020 року, на виконання рішення суду у справі №620/1304/20, поновлено ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 17 лютого 2020 року. Доплата пенсії за період                    з 17 лютого 2020 року по 31 жовтня 2020 року в сумі 9135,04 грн була перерахована на поточний рахунок ОСОБА_1 через установу банку ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в листопаді 2020 року.
09 червня 2023 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та просив повідомити стан виконання рішення суду по справі №620/1304/20, долучити до матеріалів пенсійної справи      ОСОБА_1 заяву про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок, відкритий 20 жовтня 2022 року в АТ"ОТП Банк", пенсійні виплати ОСОБА_1 здійснювати на визначений пенсіонером банківський рахунок, що відкритий в                       АТ "ОТП Банк", надіслати на адресу представника довідку про розмір нарахованої та виплаченої пенсії за віком ОСОБА_1 за період з 1 жовтня 2017 року по червень 2023 року, тощо.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 10 липня 2023 року повідомлено, що з липня 2022 року виплата пенсії ОСОБА_1 проводилась через поштове відділення АТ "Укрпошта", поштове відділення 14030, оскільки з банку надійшла інформація про закриття рахунку за заявою власника. Згідно зі звітами, наданими поштовим відділенням, пенсія ОСОБА_1 за період з 01 липня 2022 року по 31 січня 2023 року не виплачена. З 01 лютого 2023 року виплату пенсії призупинено, відповідно до статті 49 Закону, у зв`язку з неотриманням пенсії протягом 6 місяців підряд.
17 липня 2023 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою, просив: перерахувати розмір пенсії; поновити виплату пенсії; виплатити компенсацією втрати частини доходу; виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою, поданою представником.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 24 серпня 2023 року повідомлено, що відповідно пункту 10 Порядку №1596 заява про виплату пенсії подається одержувачем особисто за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.
Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), відповідно до статті 49 якого виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.
Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статті 46 цього Закону.
За змістом статті 46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Пунктами 1.1 - 1.2 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року №13-1 (далі - Постанова №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за №991/27436.
Заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня     1999 року №1596.
Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів) (пункт 1.8 розділу І Порядку №22-1).
Перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії або поновлення виплати раніше призначеної пенсії, визначений у розділом ІІ Порядку №22-1. 
Пунктом 2.8 розділу ІІ Порядку №22-1 передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Виходячи із правової, соціальної природи пенсій, суд зазначає, що право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні або відсутність міжнародного договору, ратифікованого Верховною Радою України; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія - в Україні чи за її межами, що також передбачено в статті 46 Конституції України.
У пункті 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України                   від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009 Конституційний Суд України звернув увагу Верховної Ради України на необхідність приведення у відповідність до Конституції України положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, а також прийняття закону про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними.
Проте, відповідні зміни до законодавства до цього часу не були внесені.
Очевидним є те, що необхідність приїзду людей похилого віку, які виїхали на постійне проживання за межі України, виключно з метою особистого звернення до Пенсійного органу задля виправлення помилки, допущеної державою, є додатковим тягарем для таких осіб і не сприяє відновленню їх порушеного права. Такий підхід суперечить тезам, покладеним Конституційним Судом України в основу рішення від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009.
Верховний Суд у постанові від 24 липня 2023 року по справі №280/6637/22 (пункт 37) зазначив, що подання заяви про поновлення виплати пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, у період дії Порядку №22-1 (у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 та від 16 грудня         2020 року №25-1) допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю і така заява повинна бути розглянута Пенсійним органом з урахуванням інших вимог Порядку №22-1.
У постанові від 24 липня 2023 року по справі №280/6637/22 Верховний Суд розповсюдив зазначений висновок і на порядок виплати грошових коштів на карткові рахунки пенсіонерів, які фактично перебувають за кордоном, та зазначив:
- підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до пункту 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596, двома шляхами: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду або від установи уповноваженого банку;
- жоден з пунктів Порядку №22-1 не містить обов`язку пенсіонера звертатись із заявою про поновлення виплати пенсії особисто. Вжитий у пункті 1.1 термін заявник, як вже зазначено вище, дає підстави стверджувати, що таким заявником може бути і представник за довіреністю;
- наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми, на думку суду, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів;
- таким чином, колегія суддів вважає за можливе проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається.
Відповідно до вимог пункту 4 Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1231, Міністерством фінансів України опубліковано перелік уповноважених банків, серед яких є АТ "ОТП Банк" (пункт 29 Переліку) (https://mof.gov.ua/uk/upovnovazheni-banki-shhodo-obslugovuvannja-zarplatnih-proektiv).
Враховуючи наведене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що бездіяльність відповідача щодо поновлення виплати позивачу пенсії на визначений банківський рахунок є протиправною, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволення шляхом зобов`язання відповідача відновити позивачу з 01 лютого 2023 року (дати припинення виплати пенсії) нарахування та виплату пенсії.
Щодо задоволення позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії, колегія суддів зазначає слідуюче.
Положеннями частини 2 статті 42 Закону №1058-IV визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Згідно із частиною 3 статті 42 Закону №1058-IV тимчасово, у період з 1 квітня         2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.
З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.
Статтею 28 Закону №1058-IV передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.
Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України           "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
З 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Для пенсій, призначених після 1 січня 2018 року, мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим цієї частини, виплачується після досягнення особою віку      65 років. До досягнення цього віку таким особам може бути призначена державна соціальна допомога на умовах і в порядку, визначених Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям".
Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.
При визначенні мінімального розміру пенсії за віком та збільшенні мінімальної пенсії за віком, передбачених абзацами першим і другим частини першої, частинами другою і третьою цієї статті, до страхового стажу не враховується період, за який проведено одноразову сплату єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Різниця між розміром пенсії, обчисленим відповідно до абзаців першого і третього частини першої, частини третьої цієї статті, та розміром пенсії, обчисленим відповідно до статті 27 цього Закону, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.
Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.
Відтак, виконання вимог закону, в тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій, є обов`язком відповідача.
Суд першої інстанції наголошував, і з цим погоджується колегія суддів апеляційного суду, що позивач ОСОБА_1 отримав право на поновлення пенсії за віком і відповідач зобов`язаний це право реалізовувати шляхом проведення подальших перерахунків, незалежно від того, призначена пенсія добровільно чи за рішенням суду.
Для відновлення порушених прав позивача та уникнення подальших судових спорів судом першої інстанції правомірно зазначено, що наявні підстави для поновлення порушеного права позивача ОСОБА_1 шляхом визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо проведення перерахунку та виплати пенсії за віком з врахуванням: стажу та заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до матеріалів пенсійної справи, встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, підвищень та індексації відповідно до статей 27, 28, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із здійсненням осучаснення пенсії; зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію з врахуванням: стажу та заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до матеріалів пенсійної справи, встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, підвищень та індексації відповідно до статей 27, 28, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням раніше виплачених сум.
В частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 2 статтею 46 Закону №1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Відповідно до статті 1 Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-III                 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон №2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно із частинами першою-другою статті 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у Законі №2050-III слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), сума індексації грошових доходів громадян.
Таким чином, оскільки непроведення виплати пенсії позивачу ОСОБА_1 відбулося з вини держави в особі її компетентного органу (пенсійного органу), її поновлення має відбуватися із нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до частини другої статті 46 Закону 1058-IV.
Дана позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2020 року по справі №815/1226/18 та в постанові Верховного Суду від 10 серпня 2023 року по справі №160/4874/20.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 прийнято у відповідності до вимог законодавства, а доводи апелянта Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                      І.В. Штульман

Судді:                                                                                          Н.Є. Маринчак

                                                                                                    Ю.К. Черпак