ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
11 липня 2024 року                                                                              
м. Київ                                                         
 
справа № 233/3161/16
провадження № 51-2468км23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:
 
головуюча                                                ОСОБА_1 ,
судді:                                                          ОСОБА_2 , 
                                                                        ОСОБА_3 ,
 
секретар судового засідання                     ОСОБА_4 ,
 
учасники  судового провадження:
прокурор                                                       ОСОБА_5 ,
засуджений                                                     ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
захисник                                                         ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції), 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016050380000585, стосовно 
 
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у       АДРЕСА_1 , раніше судимого, засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
 
І. Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, виклав вимогу до суду касаційної інстанції (далі - Суд) про скасування оскарженого судового рішення та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Свої доводи засуджений мотивує тим, що судове рішення ухвалене незаконним складом суду.
Зазначає, що розгляд у суді апеляційної інстанції здійснювався за відсутності засудженого, захисника та потерпілого.
Вказує, що суд апеляційної інстанції не повідомив належним чином учасників про дату, час і місце розгляду апеляційних скарг.
 
ІІ. Зміст судових рішень, у тому числі оскарженого
Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2021 року  ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України та призначено йому покарання: 
за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна;
за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК Україні у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, шляхом повного приєднання невідбутого покарання, призначеного за вироком Апеляційного суду Донецької області від 11 квітня 2016 року у виді позбавлення волі на строк 2 роки, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 17 років з конфіскацією майна. 
Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 - з ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по день набрання вироком законної сили.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника ОСОБА_9 залишено без задоволення, а вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_6 - без зміни.
Як установлено судами, 11 травня 2016 року у вечірній час, більш точного часу встановити не вдалося, ОСОБА_6 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходились за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_12 разом із ОСОБА_10 вживали спиртні напої. Між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 виникла розмова, в ході якої ОСОБА_12 , достовірно знаючи, що його мати отримала пенсію вимагав у неї гроші на спиртні напої, на що ОСОБА_10 відмовила. Їх розмова у подальшому переросла у сварку, в ході якої у ОСОБА_14 виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння грошовими коштами своєї матері ОСОБА_10 та умисне протиправне заподіяння їй смерті з корисливих мотивів.
ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 та умисне протиправне заподіяння смерті останній з корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, знаходячись у зальній кімнаті квартири за вищевказаною адресою у період часу з 23:00 11 травня 2016 року по 01:00 ІНФОРМАЦІЯ_2 року, більш точного часу встановити не вдалося можливим, підійшов до ОСОБА_10 , яка сиділа на дивані, стягнув її на підлогу, схопив руками за волосся та не менш 10 разів вдарив її обличчям об підлогу. Після чого кинув матір на підлогу обличчям донизу та ногою, взутою у кросівок, наніс множинні удари по спині ОСОБА_10 . Потім він підняв останню за ногу та, тримаючи униз головою, тряс її. Після чого посадив матір на диван, узяв лезо, яким порізав їй праве передпліччя, потім руками наніс декілька ударів в область голови та ногами, взутими в кросівки, наніс чисельні удари по різних частинах тіла ОСОБА_10 . 
Всього під час побиття ОСОБА_6 завдав ОСОБА_10 не менше ніж 3 удари в область голови та не менше ніж 13 ударів в область грудної клітини та інших частин тіла, чим заподіяв останній ушкодження, що в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.
Від заподіяних ОСОБА_13 ушкоджень потерпіла ОСОБА_10 у період часу з 23:00 11 травня 2016 року по 01:00 ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла на місці.
Переконавшись, що ОСОБА_10 померла, ОСОБА_12 з метою ініціювання самогубства переніс труп своєї матері ОСОБА_10 на вулицю та залишив його під балконом своєї квартири, розташованої на четвертому поверсі у будинку АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою, після чого повернувся у квартиру.
 
ІІІ. Позиції учасників судового провадження 
У судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали касаційну скаргу, просили оскаржене судове рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Прокурор просила касаційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а судове рішення без зміни. Іншим учасникам було належним чином повідомлено про час і місце судового розгляду, але в судове засідання вони не з'явилися. 
 
ІV. Мотиви Суду
Вимоги закону, якими керується Суд
Згідно ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Вимогами ст. 438 КПК України передбачені підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції. Зокрема, у п. 2 ч. 1 цієї статті такою підставою є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове рішення ухвалено незаконним складом суду.
Статтею 76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.
 
Щодо доводів про незаконний склад суду
Відповідно до кримінального процесуального законодавства незаконним, зокрема, визнається склад суду, якщо були підстави, які виключали участь судді в розгляді справи.
Така вимога закону забезпечує недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні, усуває можливу упередженість судді при здійсненні судового розгляду, сприяє підвищенню рівня довіри до суду та ухвалених ним рішень. 

Судом встановлено, що дане кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6   перебувало на розгляді Констянтинівського міськрайонного суду Донецької області, 08 квітня 2021 року було ухвалено вирок, який було оскаржено стороною захисту, тому матеріали провадження направлено до Донецького апеляційного суду.
Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 22.07.2022 № 40 змінив територіальну підсудність судових справ на Дніпровський апеляційний суд.
Як убачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Донецького апеляційного суду від 17 червня 2021 року у цьому провадженні задоволено заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід суддів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у зв`язку з тим, що вони вирішували питання про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того, ухвалою про самовідвід від 30 червня 2021 року суддею ОСОБА_17 було заявлено про самовідвід у цьому кримінальному провадженні.
У цьому провадженні ухвала суду апеляційної інстанції від 07 грудня 2023 року, яке є предметом оскарження, було ухвалено колегією суддів Дніпровського апеляційного суду у складі суддів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , відряджених з Донецького апеляційного суду до Дніпровського апеляційного суду.
Як встановлено колегією суддів, стосовно вищевказаних суддів, які розглядали  дане кримінальне провадження в Донецькому апеляційному суду,  існує судове рішення про  задоволення заявленого їм відводу у цій справі, а також ухвала судді про самовідвід,  відтак судді не мали права розглядати зазначене кримінальне провадження та зобов`язані були заявити самовідвід.
Колегія суддів дійшла висновку про допущення апеляційним судом істотного порушення вимог кримінального процесуального закону у цьому провадженні тавважає доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 у цій частині обґрунтованими, у зв`язку з чим ухвала цього суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час апеляційного перегляду необхідно повно та всебічно перевірити доводи апеляційних скарг засудженого та його захисника й ухвалити законне та обґрунтоване рішення, яке б відповідало вимогам ст. ст. 370, 419 КПК України. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 433 КПК України (в редакції від 18 жовтня 2022 року) суд касаційної інстанції вважає за необхідне обрати стосовно  ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд 
 
ухвалив:
 
Касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року стосовно  ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Обрати  ОСОБА_18  запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                   ОСОБА_19                              ОСОБА_3