ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 липня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/7305/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 в адміністративній справі №160/7305/23  (суддя  Савченко А.В.)  за позовом ОСОБА_1 до  Військової частини НОМЕР_1 ,  Головнокомандуючого Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України  про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,- 

в с т а н о в и В:
          
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом , в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 06.11.2022 р. №243 Військової частини НОМЕР_1 про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу та всіх видів забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на посаді, яку займав до переміщення в Військовій частині НОМЕР_1 з 06.11.2022 р.;
- звернути рішення суду до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, яку займав до переміщення в Військовій частині НОМЕР_1 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, позивач  подав   апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення  суду першої інстанції та винести постанову про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано наказ  № 243 від 06 листопада 2022 року,  згідно якого, позивач вважається таким, що справи та посаду здав 06.11.2022р.. Хоча Відповідач до суду не надав жодного доказу, який підтверджує те, що позивач справи та посаду здав взагалі та в тому числі 06.11.2022р., враховуючи що в матеріалах справи міститься доказ того, що позивача з цим наказом ознайомили лише 28 березня 2023 року і він до сьогодні не виконаний Військовою частиною НОМЕР_1 .
Крім того, позивач не міг бути зарахований 08 листопада 2022року до списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 , не міг прийняти справи та посаду і приступити до виконання службових обов`язків за посадою у даній військовій частині 08 листопада 2022 року, оскільки з наказом Військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022р. № 243, позивача ознайомили 28 березня 2023 року. Крім того, для прийняття справ та посади як мінімум необхідний рапорт позивача, який також не міститься в матерілах справи на що суд уваги взагалі не звернув.
Перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом першої інстанції  встановлено, що   відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.01.2022 р. №12, старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.12.2021 р. №25-РС на посаду водія взводу забезпечення військової частини НОМЕР_1 , припис №11 від 13.01.2022 р., з 13.01.2022 р. зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення, на продовольче забезпечення за нормою №1 (каталог) (обід) з 10.01.2022 р. і вважається таким, що з 13.01.2022 р. справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Підстава: витяг з наказу Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.12.2021 р. №25-РС, припис ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.01.2022 р. №11, рапорт старшого солдата ОСОБА_1 від 13.01.2022 р.
Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.10.2022 р. №455-РС, відповідно до п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.2022 р. №Д-168/дск  нижчепойменованих осіб увільнено від займаних посад і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , зокрема, п.192 солдата ОСОБА_1 .
Згідно із витягом із наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.11.2022 р. №243, солдата ОСОБА_1 стрільця стрілецького відділення  стрілецького взводу  стрілецької роти  військової частини НОМЕР_1 ,  який прибув на підставі Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” та від 24.02.2022 №69/2022 “Про загальну мобілізацію”, вважається таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 р. і вибув для подальшого проходження військової служби в окремому розпорядженні командира НОМЕР_3 окремої штурмової бригади сухопутних військ Збройних Сил України. З 06.11.2022 р. виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з котлового забезпечення 07.11.2022 р. Підстава: наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.10.2022 р. №455-РС.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.11.2022 р. №98 старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 08.11.2022 р. №54-РС на посаду старшого механіка-водія 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої батальйону, який прибув з військової частини НОМЕР_1 , з 08.11.2022 р. зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення і зазначено вважати таким, що з 08.11.2022 р. справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. 
На колективні звернення, позивачу надано копію витягу з наказу по стройовій частині військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 р. №243, відповідно до якого позивача виключено зі списків та усіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 23.03.2023 р. №129 визначено, що відповідно абз. 8 п. 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 р. №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 №745/32197 (самовільне залишення частини) призупинено виплату грошового забезпечення з 23 березня 2023 року нижчепойменованим військовослужбовцям, зокрема, під номером 10, старшому солдату ОСОБА_1 .
Відповідно до акту про отримання документів від 28.03.2023 р., військовослужбовці, зокрема, старший солдат ОСОБА_1 , склали цей акт про те, що на підставі багаторазових звернень на адресу Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_4 щодо роз`яснення правового статусу та кадрових питань, в день складання цього акту переліченим у акті військовослужбовцям вперше був доведений зміст та текст наказу від 06.11.2022 р. №243, виданого військовою частиною НОМЕР_1 по стройовій частині.
У довідці військової частини НОМЕР_4 від 23.03.2023 р. №278/21 зазначено, що інформація стосовно надання припису про вибуття військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , у військовій частині НОМЕР_4 відсутня.
Відповідно до листа військової частини НОМЕР_2 від 02.05.2023 р. №1781/6338 повідомлено, що стосовно військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_1 проведено службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини та направлене повідомлення до Державного бюро розслідувань про скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.
Вважаючи протиправним наказ від 06.11.2022 р. №243 Військової частини НОМЕР_1 про виключення його із списків особового складу та всіх видів забезпечення., позивач звернувся до суду із цим позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України     Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженим     Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який триває по теперішній час.
Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 р. оголошено загальну мобілізацію.
Відповідно до абз.5     ст.1 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до     ст.1 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 №2232-XII (Закон №2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
За визначенням у ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. 
Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Відповідно до ч.1     ст.4 Закону №2232-XII     Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями, зокрема, шляхом призову громадян України на військову службу.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (ч. 4 ст. 2 Закону. №2232-XII).
Частиною 14 ст. 2 Закону № 2232-XII встановлено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частин 5, 7 ст. 6 Закону України № 2232-XII  військові посади, передбачені штатами воєнного часу, при переведенні Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу підлягають заміщенню резервістами або іншими військовозобов`язаними в порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, а в Службі безпеки України та Службі зовнішньої розвідки України - в порядку, визначеному їх керівниками.
Порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.
Період дії воєнного стану або дії рішення про мобілізацію (крім цільової) є особливим періодом, який передбачає перехід Збройних Сил України та інших військових формувань на штати воєнного стану, які передбачають заміщення воєнних посад.
З 24.02.2022 в Україні триває воєнний стан, період дії якого, відповідно до Законів України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” та “Про оборону України” є особливим періодом.
За приписами ч. 13 ст. 6 Закону №2232-XII військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.
Абзацами 2, 3 п. 2 ст. 8 Закону України від 20.12.1992 № 2011-ХІІ “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” передбачено, що у разі незаконного звільнення з військової служби або переміщення по службі військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом або перебуває на кадровій військовій службі, підлягає поновленню на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді. Посада вважається нижчою, якщо за цією посадою штатним розписом передбачено нижче військове звання, а за умови рівних звань - менший посадовий оклад. У разі якщо штатним розписом передбачено два військових звання або диференційовані посадові оклади, до уваги береться вище військове звання або вищий посадовий оклад. У разі заподіяння йому таким звільненням (переміщенням) моральної шкоди вона може бути відшкодована за рішенням суду.
Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі регулюється Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (Положення  №1153/2008  ).
Згідно з п. 12 Положення № 1153/2008, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Відповідно до підп.     1 п. 81,     п. 82 Положення №1153/2008, призначення військовослужбовців на посади здійснюється:
військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) - Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі - номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.
1) на вищі посади - у порядку просування по службі;
2) на рівнозначні посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби); для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; за сімейними обставинами - на особисте прохання; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах; у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій; у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;
3) на нижчі посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад; за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду     на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад;
4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти із звільненням з посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання;
5) у зв`язку із закінченням строку перебування на посаді;
6) у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану;
7) у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу;
8) у зв`язку з призначенням на посади, що можуть бути заміщені військовослужбовцями, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, - на особисте прохання за рішенням посадової особи, до повноважень якої належить призначення на посади відповідно до переліку посад, що можуть бути заміщені такими військовослужбовцями, який визначається Міністерством оборони України;
9) у разі запровадження нового військового звання.
Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад (тарифний розряд).
Призначення військовослужбовців на інші посади також здійснюється у випадках, передбачених пунктами 102 і 104 цього Положення.
Відповідно до п. 109, абзаців 3,4 п. 110 Положення № 1153/2008 вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця.
До зазначеного строку не включається час перебування військовослужбовця у відпустці, відрядженні, на лікуванні чи під вартою.
Переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється: між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.
Пунктом 112 Положення № 1153/2008  передбачено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.
Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:
- неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;
- неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;
- потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.
Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.
За абз. 2 п. 257 Положення № 1153/2008 , для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
Спростовуючи доводи позивача  про відсутність його згоди на переведення судом першої інстанції вірно зазначено, що позивачем, не наведено наявності у нього обставин, за  яких для переміщення на нове місце військової служби необхідна згода військовослужбовця відповідно до п. 112 Положення № 1153/2008.
Суд першої інстанції також вірно відхилив посилання позивача на норми розділу ІІ      Інструкції №280, затвердженої наказом Міністерства оборони України  від 26.05.2014      № 333 враховуючи що вони не  впливають на спірні правовідносини, оскільки вказаним розділом врегульовані питання організації і ведення обліку особового складу в мирний час, окрім пункту 15, яким передбачено, що виключення із списків особового складу військової частини військовослужбовців, направлених для проходження військової служби до інших утворених відповідно до законів України військових формувань проводиться наказом по стройовій частині в такі строки: з дня вибуття, що у свою чергу передбачено пунктом 19 розділу ХІІ     Інструкції №280.
Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170, затверджено Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (Інструкція №170).
Абзацом 9 п. 4.13 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 р. №170, встановлено, що в особливий період, для доукомплектування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту військовослужбовці за набутим досвідом служби можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю без проведення відповідної підготовки (перепідготовки).
Таким чином, переміщення позивача відбулося відповідно до спеціальної норми п.257 Положення №1153/2008, яка діє тимчасово, на період особливого періоду, зокрема воєнного стану, та передбачає можливість переміщення військовослужбовця без отримання його згоди з метою доукомплектування Збройних Сил України.
Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Генеральний штаб Збройних Сил України (код 22991050) є головним органом військового управління з планування оборони держави, стратегічного планування застосування Збройних Сил України та визначених сил і засобів інших складових сил оборони (далі - інші складові сил оборони), координації і контролю за виконанням завдань у сфері оборони органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та силами оборони у межах, визначених законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Генеральний штаб здійснює стратегічне керівництво силами та засобами Збройних Сил, інших складових сил оборони, які залучаються до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.
Указом Президента України №23/2019 від 30 січня 2019 року, затверджено Положення про Генеральний штаб Збройних Сил України, яким регулюється діяльність Генерального штабу.
Відповідно абзаців 4-5 Закону України “Про Збройні Сили України”, Головнокомандувач Збройних Сил України є найвищою військовою посадовою особою у Збройних Силах України. Головнокомандувач Збройних Сил України здійснює через Генеральний штаб Збройних Сил України безпосереднє військове керівництво Збройними Силами України.
Командувачі видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України підпорядковуються Головнокомандувачу Збройних Сил України та відповідають за розвиток підпорядкованих їм військ (сил), їх технічне оснащення та всебічне забезпечення, підготовку та готовність до виконання покладених завдань, відповідно до абзацу 7 Закону України “Про Збройні Сили України”.
Виходячи з викладено колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що переміщення ОСОБА_1 здійснювалося в умовах воєнного стану та здійснено відповідно до повноважень покладених на Головнокомандувача Збройних Сил України.
Доводи апеляційної скарги з приводу порушення порядку оголошення оскаржуваного наказу  не можуть бути підставою для визнання його протиправним та скасування.  Крім того колегія суддів зазначає, що до повноважень суду не належить надання оцінки доцільності переміщенню військовослужбовців, тим більше під час воєнного стану в Україні. Колегія суддів також враховує те, що під час воєнного стану в України в Збройних Силах України діють штати воєнного часу та відповідні ним номенклатури посад.
Враховуючи викладене суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, вірно встановив фактичні обставини справи та дав їм правову оцінку, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків зроблених судом першої інстанції, що не може бути підставою для скасування судового рішення. 
Керуючись ст.  243,  308,  315,  316,  321,  325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 - залишити без змін.
                      Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                            
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай