ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 вересня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/30617/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року (суддя Рищенко А.Ю.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив: 
- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та скасувати рішення №912010192147 від 02.08.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у перерахунку ОСОБА_1 пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 шляхом встановлення надбавки за особливі заслуги у зв`язку з присвоєнням почесного звання «Заслужений тренер України» з дня звернення за встановленням надбавки (31.07.2023).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення №912010192147 від 02.08.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у перерахунку ОСОБА_1 пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 шляхом встановлення надбавки за особливі заслуги у зв`язку з присвоєнням почесного звання «Заслужений тренер України» з дня звернення за встановленням надбавки (31.07.2023). 
В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки звання «заслужений тренер України» не передбачено Законом України «Про державні нагороди України» та Положенням про почесні звання України, затвердженого Указом Президента України від 29.06.2001 №467/2001, як почесне звання, то відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за особливі заслуги перед Україною.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву колегія суддів дійшла таких висновків. 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії у відповідності до ст.1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», надав посвідчення «Заслужений тренер України».
За принципом екстериторіальності матеріали пенсійної справи передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
02.08.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії №912010192147 у зв`язку із відсутністю підстав для такого перерахунку.
Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за особливі заслуги перед Україною, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Спеціальним законом, що передбачає встановлення громадянам, які мають значні заслуги у сфері державної, громадської або господарської діяльності, досягнення у галузі науки, культури, освіти, охорони здоров`я, фізичної культури і спорту тощо, пенсій за особливі заслуги перед Україною є Закон України від 01.06.2000 №1767-ІІІ «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною».
Відповідно до пункту 6 статті 1 Закону №1767-ІІІ, пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються громадянам України: особам, відзначеним почесним званням України, колишніх Союзу РСР та Української РСР «заслужений», державними преміями України, колишніх Союзу РСР та Української РСР, нагородженим одним із орденів України або колишнього Союзу РСР, Почесною грамотою Президії Верховної Ради Української РСР або Грамотою Президії Верховної Ради Української РСР, а також особам, яким до 1 січня 1992 року було встановлено персональні пенсії союзного чи республіканського значення.
Частиною першою статті 5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» передбачено, що пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність: від 35 до 40 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 1 і 8 статті 1 цього Закону; від 25 до 35 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 2-5 статті 1 цього Закону; від 20 до 25 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 6 і 7 статті 1 цього Закону.
Законом України «Про державні нагороди України» встановлює державні нагороди України для відзначення громадян за особисті заслуги перед Україною.
Статтею 1 Закону України «Про державні нагороди України» встановлено, що державні нагороди України (далі - державні нагороди) є вищою формою відзначення громадян за видатні заслуги у розвитку економіки, науки, культури, соціальної сфери, захисті Вітчизни, охороні конституційних прав і свобод людини, державному будівництві та громадській діяльності, за інші заслуги перед Україною.
Державні нагороди встановлюються виключно законами України.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про державні нагороди України» державними нагородами є: звання Герой України; орден; медаль; відзнака «Іменна вогнепальна зброя»; почесне звання України; Державна премія України; президентська відзнака.
Статтею 10 Закону України «Про державні нагороди України» встановлено такі почесні звання України:
«Народний артист України»;
«Народний архітектор України»;
«Народний вчитель України»;
«Народний художник України»;
«Заслужений артист України»;
«Заслужений архітектор України»;
«Заслужений будівельник України»;
«Заслужений винахідник України»;
«Заслужений вчитель України»;
«Заслужений гірник України»;
«Заслужений діяч мистецтв України»;
«Заслужений діяч науки і техніки України»;
«Заслужений донор України»;
«Заслужений економіст України»;
«Заслужений енергетик України»;
«Заслужений журналіст України»;
«Заслужений землевпорядник України»;
«Заслужений лікар України»;
«Заслужений лісівник України»;
«Заслужений майстер народної творчості України»;
«Заслужений машинобудівник України»;
«Заслужений металург України»;
«Заслужений метролог України»;
«Заслужений працівник ветеринарної медицини України»;
«Заслужений працівник культури України»;
«Заслужений працівник освіти України»;
«Заслужений працівник охорони здоров`я України»;
«Заслужений працівник промисловості України»;
«Заслужений працівник транспорту України»;
«Заслужений працівник туризму України»;
«Заслужений працівник сільського господарства України»;
«Заслужений працівник соціальної сфери України»;
«Заслужений працівник сфери послуг України»;
«Заслужений працівник фармації України»;
«Заслужений працівник фізичної культури і спорту України»;
«Заслужений працівник цивільного захисту України»;
«Заслужений природоохоронець України»;
«Заслужений раціоналізатор України»;
«Заслужений художник України»;
«Заслужений шахтар України»;
«Заслужений юрист України»;
«Мати-героїня».
Наказом Міністерства молоді та спорту України від 11 жовтня 2013 року № 582 затверджено Положення про Єдину спортивну класифікацію України (далі - Положення).
Згідно пункту 1 Положення Єдина спортивна класифікація України визначає порядок, умови та вимоги, необхідні для присвоєння спортсменам і тренерам (тренерам-викладачам) спортивних звань та спортивних розрядів з видів спорту, визнаних в Україні.
Відповідно до пункту 1 розділу II «Спортивні звання та спортивні розряди» Положення в Україні присвоюються такі спортивні звання: заслужений тренер України; заслужений майстер спорту України; майстер спорту України міжнародного класу (гросмейстер України - для шахів, шашок); майстер спорту України.
Пунктом 1 розділу ІІІ «Умови присвоєння спортивних звань» Положення передбачено, що спортивне звання «заслужений тренер України» присвоюється тренерам (тренерам-викладачам) - громадянам України та тренерам - іноземцям, особам без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, за підготовку спортсменів вищої категорії.
Отже, за особливі заслуги перед Україною особам, зокрема відзначеним почесним званням України встановлюються пенсія за особливі заслуги перед Україною, як надбавка до пенсії.
В силу приписів статті 1 Закону України «Про державні нагороди України» державні нагороди встановлюються виключно законами України.
Вичерпний перелік почесних звань України визначено статтею 10 Закону України «Про державні нагороди України» та пунктом 8 Положення про почесні звання України, затвердженим Указом Президента України від 29 червня 2001 року № 476/2001.
Ані стаття 10 Закону України «Про державні нагороди України», ані пункт 8 Положення про почесні звання України, затвердженого Указом Президента України від 29 червня 2001 року № 476/2001, не містять у своєму переліку почесних звань України такого звання як «заслужений тренер України».
Натомість, згідно приписів Єдиної спортивної класифікації України звання «заслужений тренер України» є спортивним званням.
Спортивні звання присвоюються за досягнення на офіційних спортивних змаганнях за умови виконання встановлених спортивних нормативів; за педагогічну і тренерську діяльність.
Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» не передбачено надання пенсії за особливі заслуги перед Україною особам, яким присвоєно спортивне звання «заслужений тренер України».
Зважаючи на те, що звання «заслужений тренер України» є спортивним званням, а не почесним званням України, у позивача відсутнє право на пенсію за особливі заслуги перед Україною.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.07.2024 у справі №160/30616/23.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,- 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров