П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/34579/23	

Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ-ЛЮКС» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року у справі № 420/34579/23 за адміністративним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ-ЛЮКС»  до  Головного управління ДПС в Одеській області , Державної податкової служби України   про зобов`язання вчинити певні дії, –

                                   ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У грудня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ-ЛЮКС» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило :
- скасувати рішення ГУ ДПС №1052/15-32-04-03-03 від 19.06.2023 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ “АВ-ЛЮКС”; 
- зобов`язати ДПС України поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю “АВ-ЛЮКС” від 01.08.2018 за індивідуальним податковим номером 404693315529 зі збереженням податкових показників в системі електронного адміністрування ПДВ юридичної особи в розмірі 46  773 728,01грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ТОВ “АВ-ЛЮКС” зареєстровано  в ЄДР 06.05.2016, основним видом діяльності є “ 45.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення”, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області, обліковувався платником ПДВ з 01.08.2018. 
Згідно з оскаржуваним рішенням ГУ ДПС №1052/15-32-04-03-03 від 19.06.2023 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість контролюючим органом анульована відповідно до пп. "г" п.184.1 ст. 184 ПК України у зв`язку з тим, що платник подає податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з 01.05.2022 року до 01.05.2023 з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0,0 грн
Позивач не згодний  з даним рішенням та навів правові норми щодо спірних правовідносин (ст.ст.180,181,184, 200-1 ПК України, Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1130 від 14.11.2014 року (далі - Положення 1130), Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №569 “Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість” (далі - Порядок №569)), зазначивши, на його думку, аналіз вказаних норм дає можливість дійти висновку, що обов`язковою умовою для прийняття контролюючим органом рішення щодо анулювання реєстрації платника податків є не здійснення платником податків господарської діяльності щодо укладання правочинів, які оподатковуються ПДВ, що тягне за собою не подання відповідних декларацій або їх подання з нульовими відомостями.
Проте, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено по всій території України воєнний стан.
Частиною 2 статті 14-1 Закону України “Про торгово-промислові палати в Україні” визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.
Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст.14,141 Закону України “Про торгово-промислові палати в Україні” від 02.12.1997 року №671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, про що на офіційному сайті Торгово-промислової палати України розміщено лист від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1.
Також, ТПП на своєму сайті оприлюднила інформацію, що задля спрощення процедури засвідчення форс-мажорних обставин, вказаний лист ТПП слід вважати загальним офіційний листом щодо засвідчення форс-мажорних обставин.
У позові вказано, що керівником ТОВ “AB-ЛЮКС” з 19 квітня 2019 року згідно наказу №1904/19 була ОСОБА_1 . Фактичне місце проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .
31.10.2022 ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ “AB-ЛЮКС” продала свою частку у розмірі 100% у статутному капіталі товариства ОСОБА_2 
З 01.11.2022 ОСОБА_3 приступила до обов`язків директора TOB “АВ- ЛЮКС”.
03.11.2022 ТОВ “АВ-ЛЮКС” у ТОВ “ЦЕНТР СЕРТИФІКАЦІЇ КЛЮЧІВ “УКРАЇНА” придбані послуги з обробки даних та перевидачі кваліфікованого сертифікату відкритого ключа та на постачання КП “Програмний комплекс “Варта”, у зв`язку з чим останнім були подані на реєстрацію податкові накладні № 7168 та 7169 від 03.11.2022.
ТОВ “AB-ЛЮКС” у грудні 2022 року були подані уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за період грудень 2019 року, січень 2020 року, в яких відображені суми від`ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Також, з метою ведення господарської діяльності 10.01.2023 ТОВ “АВ-ЛЮКС” було укладено договір оренди складського приміщення з ФОП ОСОБА_4 , а 19.03.2023 уклало договір оренди №02/03/23 офісного приміщення з ПрАТ “СК “ТАСТ-ГАРАНТІЯ”.
Також ТОВ “АВ-ЛЮКС” було укладено договір поставки №01-03/23 від 01.03.2023 з ФОП ОСОБА_5 , на підставі якого 31.03.2023 та 31.05.2023 останньому було поставлено товар “сумочки дамські”, що підтверджується видатковими накладними №АВ- 0000001 від 31.03.2023  та №АВ-0000002 від 31.05.2023 відповідно.
20.06.2023 ТОВ “АВ-ЛЮКС” подана податкова накладна №1 від 31.05.2020, проте у її прийняті було відмовлено у зв`язку з анулюванням реєстрації платника ПДВ.
Податкову декларацію з ПДВ за травень 2023 року, у якій відображена операція, що оподатковується ПДВ було прийнято 20.06.2023.
Також, через помилку, 26.06.2023 ТОВ “АВ-ЛЮКС” із порушенням строку було подано податкову накладну №1 від 31.03.2023 та уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2023 року, які не були прийняті у зв`язку з анулюванням реєстрації платника ПДВ.
Проте право та обов`язок надати уточнюючий розрахунок у раніше поданої декларації у разі самостійно виявленої помилки встановлено ст.50 ПК України. А контролюючий орган повинен був прийняті уточнюючий розрахунок.
Враховуючи викладене позивач стверджує, що мав оподатковувані операції у період з 01.05.2022 до 01.05.2023, а отже рішення контролюючого органу про анулювання позивачу реєстрації платника ПДВ підлягає скасуванню.
Відповідно позивач просив для ефективного захисту його прав  поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю “АВ-ЛЮКС” від 01.08.2018 за індивідуальним податковим номером 404693315529 зі збереженням податкових показників в системі електронного адміністрування ПДВ юридичної особи в розмірі 46  773 728,01грн.
Відповідачі проти задоволення позову заперечували, надали до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначили, що оскаржуване рішення є правомірним та прийнято на підставі довідки №1052/15-32-04-03-02 від 19.06.2023 відповідно до якої ТОВ “АВ - ЛЮКС” ( код ЄДРПОУ 40469332) протягом 12 послідовних податкових місяців не подає органу державної податкової служби декларації з ПДВ, а саме протягом 01.05.2022 по 01.05.2023, а тому відповідно до п.п. “г” п.181. ст.184 ПКУ даний реєстрація платника підлягає анулюванню.
Щодо посилання позивача на дію Указу Президента України №64/2022 “Про ведення воєнного стану в Україні”, щодо фактичної неможливості виконання своїх повноважень, представник відповідача зауважив, що  доводів позивача, що за вказаний період було постачання товарів та придбання товарів, що підтверджується реєстром виданих та отриманих податкових накладних, представник зауважив, що дані обставини ніяким чином не підтвердженні саме в деклараціях з ПДВ за відповідний період. Факт виписки накладної не підтверджує її автоматичне відображення в податковій декларації. 
Крім того, позивач посилається на введення воєнного стану в Україні, однак відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39 2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні він подає відповідну заяву. У зв`язку з тим, що підприємство не подавало заяву про неможливість виконання податкового обов`язку, воно не звільнено від відповідальності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 13 лютого 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТОВ “АВ-ЛЮКС” подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
-  суд першої інстанції під час розгляду справи не дослідив ту обставину, що 26.06.2023 ТОВ «АВ-ЛЮКС» було подано податкову накладну № 1 від 31.03.2023 та уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2023 року, які не були прийняті податковим органом у зв`язку з анулюванням реєстрації платника ПДВ;
-    суд першої інстанції , посилаючись на наказ Міністерства фінансів України № 225 від 29.07.2022 року (набрав чинності 06.09.2022), яким затверджені, зокрема, Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у пп.69.1 п.69 підрозділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, не врахував, що по суті на підставі Закону № 2118-IX у зв`язку із запровадженням воєнного стану були зупинені строки щодо реєстрації податкових накладних до прийняття Закону № 2260-ІХ від 12.05.2022 (набрав чинності 27.05.2022).

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чино, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ТОВ “АВ-ЛЮКС” є юридичною особою, зареєстровано 10.10.2017, перебуває на податковому обліку в органах державної податкової служби, зареєстровано  платником ПДВ з 01.12.2017. Зареєстрований платником податку на додану вартість 01.08.2018 (а.с.14, т.1).
Основний вид економічної діяльності: 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення. Інші види діяльності: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами; 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами; 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям.
19.06.2023 ГУ ДПС прийнято рішення  №1052/15-32-04-03-03  про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (а.с.15-16,т.1).
В рішенні зазначено, що комісією, створеною відповідно до розпорядження ГУ ДПС від 05.01.2021 року №1-р встановлено:
- ТОВ “АВ-ЛЮКС” протягом 12 календарних  місяців подає такі декларації, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів (послуг) здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, що підтверджено довідкою відділу адміністрування ПДВ управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС в Одеській області від 19.06.2023 №1052/15-32-04-03-02;
- платник подає податкові декларації з ПДВ протягом періоду з  01.05.2022 по 01.05.2023 з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту протягом періоду  та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподаткування операцій 0 гривень.
Розмір податкової заборгованості з ПДВ складає 0 грн.
За висновком комісії наявна підстава для анулювання реєстрації платника ПДВ у зв`язку з тим, що особа протягом 12 послідовних податкових місяців подає декларації з ПДВ, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту та відповідно до пп. “г” п 184.1 ст.184 ПК України. Датою анулювання реєстрації є 19.06.2023 .
Позивач вважаючи вказане рішення протиправними звернувся до суду із цим позовом. 

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач обґрунтовано прийняв рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ відносно позивача на підставі пп.    “г” п.184.1 ст.184 ПК України, а саме у зв`язку з  наданням податкових декларацій за 12 місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту , оскільки у довідці від 19.06.2023 №1052/15-32-04-03-02 зазначені подані декларації позивачем з вхідними номерами, зокрема перший місць – травень 2022 року, дата реєстрації 21.06.2022 , вх. № 9088173052, обсяг оподаткованих операцій – 0 грн, останній 12-й місяць квітень 2023 року, дата реєстрації 22.05.2023 , вх. № 9117559800, обсяг оподаткованих операцій – 0 грн.  
Також суд першої інстанції вважав неспроможним посилання позивача на введення воєнного стану в Україні як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, оскільки позивач не навів жодних обґрунтувань того, що введення воєнного стану в Україні перешкоджало йому подавати звітність, у тому числі декларації з ПДВ, до контролюючого органу.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий Кодекс України.
Порядок реєстрації платником ПДВ регламентований ст.183 КАС України, Положенням №1130. 
Згідно з п.183.18 ст.183 ПК України, п.1.6 Положення №1130  особи, що реєструється як платник податку, присвоюється індивідуальний податковий номер, який використовується для сплати податку.
Судом встановлено, що позивач зареєстрований платником ПДВ  з індивідуальним податковим номером 404693315529.
Питання анулювання реєстрації платника ПДВ регламентовані ст.184 ПК України та розділом V Положенням №1130.
Згідно з п.184.1  ст.184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо, зокрема, особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту (пп. “г” п.184.1 ст.184).
Пунктом 184.2 ст.184 ПК України встановлено, що анулювання реєстрації на підставі, визначеній у   пп. “г” п.184.1   цієї статті може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.
Згідно з п.5.5 Положення №1130 контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.
Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема, довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава – пп.   “г” п. 184.1 ст. 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку) (пп.3 п.5.5).
Пунктом 5.6 Положення встановлено, що за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.
Контролюючий орган, який прийняв самостійне рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ, зобов`язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.
Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, що на підставі складеної довідки відділу адміністрування ПДВ управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС від 19.06.2023 №1052/15-32-04-03-02 (знаходиться в матеріалах справи в електронній формі, додатки до відзиву на позов) ГУ ДПС 19.04.2023 прийняло рішення №559/15-32-04-03-03 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відносно позивача.
Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ відносно позивача прийнято за підставою пп.   “г” п.184.1 ст.184 ПК України, а саме у зв`язку з  наданням податкових декларацій за 12 місяців, які свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Відповідно до вказаної норми - пп.“г” п. 184.1 ст. 184 ПКУ анулювання реєстрації платника податку відбувається у разі якщо платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Тобто наявність сполучників “та/або” свідчить про те, що вказані дві підстави для анулювання реєстрації платника ПДВ можуть би застосовані як одночасно, так і кожна окремо.
Відносно позивача застосована окрема підстава - надання податкових декларацій за 12 місяців, які свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Суд першої інстанції встановив, що у довідці від 19.06.2023 №1052/15-32-04-03-02 зазначені подані декларації позивачем з вхідними номерами, зокрема перший місць – травень 2022 року, дата реєстрації 21.06.2022 року, вх. №9088173052, обсяг оподаткованих операцій – 0грн, останній 12-й місяць квітень 2023 року, дата реєстрації 22.05.2023 року, вх. № 9117559800, обсяг оподаткованих операцій – 0грн.  
Зазначені обставини сторонами не заперечуються.
Водночас, позивач, обґрунтовуючи свою правову позицію щодо неправомірності прийнятого ГУ ДПС рішення посилається як у позові так і у апеляційній скарзі: на введення воєнного стану в Україні; здійснення ним господарських операцій; подання уточнюючих декларацій та подання на реєстрацію податкових накладних.
Апеляційний суд як і суд першої інстанції вважає, що твердження позивача про здійснення господарської діяльності, укладення договорів оренди приміщень для здійснення господарських операцій, договору поставки №01-03/23 від 01.03.2023, навіть складання видаткових та податкових накладних не звільняє позивача від виконання обов`язків як платника податків: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п.16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України).
Колегія суддів також вважає правильним висновок суду першої інстанції, що посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на подання уточнюючих декларацій за періоди 2019,2020 року саме у період, вказаний в оскаржуваному рішенні, не спростовує підстав для анулювання реєстрації платника ПДВ, оскільки об`єктом моніторингу були декларації з травня 2022 року по квітень 2023 року включно з огляду на відображення у вказаних деклараціях обсягу оподаткованих операцій, які відповідно до довідки у вказані місяці дорівнювались 0 грн.
          Заперечуючи правомірність рішення ГУ ДПС у Одеській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, позивач посилався на введення на території України воєнного стану, а також на те, що неподання декларацій відбулось через форс-мажорні обставини, які склалися в Україні у зв`язку із запровадженням воєнного стану, і з початком повномасштабного вторгнення РФ в Україну підприємство зміняло керівника.
          Суд першої інстанції відхиляючи такі посилання позивача зазначив, що позивач не навів жодних обґрунтувань того, що введення воєнного стану в Україні перешкоджало йому подавати звітність, у тому числі декларації з ПДВ, до контролюючого органу.
Відповідно неспроможним є посилання позивача на пп.69.1 п.69  підрозділу ХХ “Перехідні положення” ПК України , відповідно до абз 1 якого у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема, щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої п.46.2 ст.46 цього Кодексу, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Вказана норма також застосовується у разі неможливості у зв`язку саме у зв`язку з введенням воєнного стану здійснювати платником податку свої обов`язки. 
Відповідно до пп.69.1 п.69  підрозділу ХХ “Перехідні положення” ПК України    та   пп.5   п.4 Положення про Міністерство фінансів України, , на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, наказом Міністерства фінансів України №225 від 29.07.2022 року (набрав чинності 06.09.2022) затверджені, зокрема, Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у пп.69.1 п.69  підрозділу ХХ “Перехідні положення” ПК України.
В вказаному Порядку наведені підстави неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів).
Крім того, п.3 Порядку встановлено, що у разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, що підтверджують неможливість платника податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок.  
Матеріалами справи підтверджено, та не заперечується сторонами, що у вказаний в оскаржуваному рішенні періоді позивачем не подана відповідна заява до контролюючого органу (повинна бути подана не пізніше 30 вересня 2022 року) про відсутність можливості подання звітності. Крім того, вказана звітність подавалось, проте відображенням у деклараціях з ПДВ обсягу оподаткованих операцій, які дорівнювались 0 грн.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної  у постанові від 04.10.2023  у справі №160/19575/22, для звільнення платника від виконання податкових обов`язків обставини неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку повинні бути реальними та об`єктивними, а не формальними. Платник податків повинен надати вичерпний перелік документів, які підтверджуються виникнення щодо обставин, які унеможливлюють ведення господарської діяльності та виконання податкових обов`язків.
Однак позивач заяви щодо неможливості виконання своїх податкових обов`язків до контролюючого органу не подавав, відповідних доказів до матеріалів справи не надано.
Водночас, обставини внутрішньої роботи в межах підприємства є суб`єктивними, адже стосуються належної організації роботи в середині установи та залежать від волі керівника та працівників, а тому не виправдовують зволікання у виконанні податкових обов`язків.
З огляду на викладене колегія суддів уважає доводи позивача безпідставними та такими, що не спростовують правомірність оскаржуваного рішення контролюючого органу.
З огляду на наведене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість рішення Головного управління ДПС у Одеській області №1052/15-32-04-03-03 від 19.06.2023 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи ТОВ “АВ-ЛЮКС” .
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи та їх обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції та свідчать про незгоду позивача із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи.
Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дослідив ту обставину, що 26.06.2023 ТОВ «АВ-ЛЮКС» було подано податкову накладну № 1 від 31.03.2023 та уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2023 року, які не були прийняті податковим органом у зв`язку з анулюванням реєстрації платника ПДВ, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.
Так, податкова накладна № 1 від 31.03.2023 та уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2023 року подано позивачем після прийняття рішення від 19.06.2023 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, не був прийнятий контролюючим органом і не спростовує ту обставину, що ТОВ «АВ-ЛЮКС»  протягом 12 послідовних податкових місяців подавало контролюючому органу декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 листопада 2022 року у справі № 2040/7102/18.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Ураховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла до висновку, що необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін не має, оскільки апеляційним судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ-ЛЮКС» є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ-ЛЮКС»  залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року у справі № 420/34579/23 – залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	С.Д. Домусчі    Г.В. Семенюк