Справа № 159/2706/24  Провадження №33/802/463/24 	Головуючий у 1 інстанції:Шишилін О.Г. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 червня 2024 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 16.04.2024 о 13год. 03хв., в м. Ковель на перехресті вул.Володимирська - вул. Варшавська, керуючи транспортним засобом вантажним автомобілем «MAN L200», загальний причіп ПГМФ д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (власник ОСОБА_4 ) та при зміні напрямку руху не переконався у безпеці, та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Богдан» р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які вказують на порушення ним вимог п.10.1 ПДР. Вказує на те, що причиною ДТП є порушення водієм ОСОБА_2 п.10.3 ПДР, оскільки він не дав переваги в русі транспортному засобі під його керуванням. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши  ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримував, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , який апеляційну скаргу заперечував і просив судове рішення залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Приписами ст.245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються матеріалами справи.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.
Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 417963 від 16.04.2024 (а.с.1), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.04.2024, де зафіксовані напрямок руху транспортних засобів, їх розташування після зіткнення, місце зіткнення, а також перелік видимих пошкоджень транспортних засобів (а.с.3), а також відео на якому зафіксована момент ДТП (а.с.7).
Матеріалами справи підтверджується факт дорожньо-транспортної пригоди з участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..
Приписами п.1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 ПДР передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 своїм правом скористався, надав пояснення, заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності щодо внесених відомостей до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди не заявляв.
Також згідно матеріалів справи встановлено, на момент зіткнення транспортних засобів ОСОБА_1 змінював напрямок руху шляхом виїзду на смугу руху водія ОСОБА_2 , який рухався по крайній лівій смузі в попутному напрямку. 
Так, на відеозаписі наявного в матеріалах справи відображено, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , проїжджаючи перехрестя, змінив напрямок руху, виїхавши на смугу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по крайній лівій смузі в попутному напрямку (а.с.7).
Таким чином, водій ОСОБА_1 , виконуючи маневр перестроювання в ліву крайню смугу, не надав дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по своїй смузі руху. 
Відповідно до п.10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Твердження апелянта про те, що він не змінював напрям руху керованого ним транспортного засобу, є голослівними, оскільки суперечать схемі місця ДТП від 16.04.2024.
Так, з вказаної схеми ДТП убачається, що місця зіткнення (на схемі позначено-3), знаходиться на смузі руху транспортного засобу марки «Богдан» р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 (а.с.3). Тому згідно схеми ДТП від 16.04.2024, саме водій ОСОБА_1 виїхав на смугу руху водія ОСОБА_2 .. 
Отже, з урахуванням вимог п.10.1 ПДР, водій ОСОБА_1 перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
Досліджені під час судового розгляду докази: дані схеми ДТП (місце зіткнення, розташування автомобілів після ДТП,), характер та локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів, пояснення учасників ДТП - свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні п.10.1 Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Вище наведені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.
До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КупАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року.
Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
Враховуючи вищенаведене, доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції та сукупності доказів, на яких вони ґрунтуються.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає. 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
II О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 червня 2024 року щодо нього - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду          В.П. Денісов