ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 362/5799/23                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 липня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді                    - Заїки М.М.,
суддів                    - Голяшкіна О.В., Шведа Е.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від           01 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1   (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області із позовною заявою до Департаменту патрульної поліції  (далі - відповідач), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 7683729 від 07.09.2023, винесену інспектором старшим лейтенантом поліції УПП в Одеській області Непомнящим О.О., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 1700 грн за порушення вимог п. 12.9 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.05.2024 позов задоволено частково, ухвалено: скасувати постанову серії ЕАТ № 7683729 від 07.09.2023, винесену інспектором поліції Управління патрульної поліції в Одеській області старшим лейтенантом Непомнящим О.О., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 1700 грн. Надіслати справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 4 статті 122 КУпАП на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Одеській області. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оспорювана постанова винесена з порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та, відповідно, є протиправною.  Водночас такі порушення можуть бути усунуті під час нового розгляду компетентним органом (посадовою особою).  
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а в задоволенні позову позивачу відмовити.
В обґрунтування своїх доводів відповідач зазначає, що факт порушення позивачем вимог п. 12.9 «б» ПДР доведено. Також інспектором дотримано вимог порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених у статті 268 КУпАП.
Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалою від 25.06.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
Позивач не подав відзиву на апеляційну скаргу відповідача.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2024 призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Вирішуючи цей спір по суті, суд першої інстанції встановив, що постановою серії ЕАТ № 7683729 від 07.09.2023  ОСОБА_1 притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 1700 грн за порушення вимог п. 12.9 «б» ПДР.
Підставою для складання вказаної постанови слугувало те, що 07.09.2023 о 09:30 на автодорозі М-05 «Київ - Одеса», 428 км, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС008402) було виявлено порушення п. 12.9 «б» ПДР,  а саме водій транспортного засобу Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1   рухався зі швидкістю 103 км/год у зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год», перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 53 км/год.
Позивач не погодився із вказаною постановою серії ЕАТ № 7683729 від 07.09.2023  та звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.
Частково задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оспорювана постанова винесена з порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та, відповідно, є протиправною. Водночас такі порушення можуть бути усунуті під час нового розгляду компетентним органом (посадовою особою).
Щодо вказаного висновку суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із п.  11 ч.  1 ст.  23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Відповідно до п.  5 ч.  1 ст.  213 КпАП України справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
За змістом статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (у тому числі передбачених частиною першою статті 121-3).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Відповідно до ст.  245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Згідно із ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
З наявних у матеріалах справи відеозаписів встановлено, що поліцейський представився та розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення без роз`яснення позивачу його прав і обов`язків. Також з цих доказів видно, що позивачем було неодноразово заявлено клопотання про відкладення розгляду справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, проте інспектором дане клопотання було відхилено без належного обґрунтування, що свідчить про недотримання вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, які кореспондуються з приписами ст. 59 Конституції України.
Проаналізувавши вказані обставини, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оспорювана постанова винесена з порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та, відповідно, є протиправною.
Вказаний висновок узгоджується із постановою Касаційного адміністративного суд Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №640/16220/16-а за змістом якої   ненадання водію можливості скористатися правовою допомогою адвоката є порушенням права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 у справі №607/7987/17 зауважив, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.
У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків в частині недотримання відповідачем порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказане порушення, проте суд не правильно вирішив, що доцільним є скасування спірної постанови і надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).
Згідно вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього кодексу.
Згідно із ст. 284 КУпАП справа підлягає закриттю за наявності обставин, передбачених ст. 247 даного Кодексу.
Оскільки вказане порушення вчинено ОСОБА_1   07.09.2023, станом на час ухвалення даної постанови минув строк притягнення позивача до відповідальності за вказане порушення, а тому провадження про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1    до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 48, 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -
  
ПОСТАНОВИЛА:
  
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.
Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 травня 2024 року скасувати у частині надіслання справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 4 статті 122 КУпАП на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Одеській області.
Ухвалити у вказаній частині рішення, яким провадження у справі про притягнення ОСОБА_1   до адміністративної за частиною 4 статті 122 КУпАП закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.
В іншій частині рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

       Головуючий суддя                                                                  М.М. Заїка

           Судді                                                                                          О.В. Голяшкін 

                                                                                                                 Е.Ю. Швед   

          Повний текст постанови складено та підписано 23 липня 2024 року.